Справа № 946/9817/25 
Провадження № 1-кп/946/279/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________

ВИРОК
Іменем України

13 травня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 
у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162150001427, за обвинуваченням 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, такого, що не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України (далі – КК України),

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 по справі № 946/4682/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, яка набрала законної сили 18.07.2025.
Вищезазначену постанову суду 07.07.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, оскільки був присутній при розгляді справи та йому було вручено копію постанови.
29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025. 
Вищезазначену постанову суду 11.09.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 03.11.2025 приблизно о 17:57 год., ОСОБА_4 , пересуваючись по м. Ізмаїл, вул. Михайла Грушевського, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, порушуючи правила дорожнього руху, у нічний час доби без світла фар, а саме порушуючи п. 19.1 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 у справі № 946/4682/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Вказана постанова набрала законної сили 17.07.2025, про що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений, оскільки брав участь у судовому засіданні.
Також встановлено що, 29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025.
Вищезазначену постанову суду 17.12.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 04.03.2026 у період приблизно з 19:30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , пересуваючись по вул. Поштовій в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 по 19:55 год., коли він був зупинений співробітниками ВРПП ВП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, тобто умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
3. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 у справі № 946/4682/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Вказана постанова набрала законної сили 17.07.2025, про що 
 ОСОБА_4 був належним чином повідомлений, оскільки брав участь у судовому засіданні.
29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025.
Вищезазначену постанову суду 17.12.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 07.04.2026 у період приблизно з 21:50 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , пересуваючись по вул. Січових стрільців в місті Ізмаїл Одеської області, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ-2101 з реєстраційним номером НОМЕР_2 по 21:57 год., коли він був зупинений співробітниками ВРПП ВП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, тобто умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
«Стаття 382. Невиконання судового рішення
1. Умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню -
карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.»

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро розкаявся, давати показання відмовився. 
Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, на підставі ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.
Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 за першим та другим епізодами обвинувачення, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 за третім епізодом обвинувачення, суд відносить повторність.

V. Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти правосуддя.
Згідно з медичними довідками ОСОБА_4 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_4 не належить до осіб з інвалідністю.
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, складеної відносно ОСОБА_4 вбачається, що ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінальних правопорушень, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дані досудової доповіді, суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.382 КК України. Суд також вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з визначенням йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 
Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, інші запобіжні заходи до нього не застосовувалися. 
Арешт на майно в рамках цього кримінального провадження не накладався, речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
2. На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. 
3. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: 
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
4. Роз`яснити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
5. Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме – з 13.05.2026.
6. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
9. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області ОСОБА_1