ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua
 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/567/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради 
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія",
до відповідача-2 Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 269 224, 63 грн,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача -1: О.Мельник, дов.від 01.01.2026 № 4,
від відповідача -2: не з`явився,
від прокуратури: Л. Мельничук, посв. від 03.11.2025 № 083284,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року керівник Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (відповідача-1) та Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради (відповідача-2) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 269 224,63 грн.

Стислий виклад позиції прокурора, позивача, заперечень відповідача.
Згідно із позовною заявою, Дубенською окружною прокуратурою за результатами опрацювання системи публічних закупівель Prozorro установлено, що позивачем проведено закупівлю UA-2022-12-05-015444-а за предметом "Електрична енергія" з очікуваною вартістю 680 000,00 грн. За результатами процедури закупівлі переможцем визначено відповідача - 1, з яким у подальшому укладено договір № 4109-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2022. За період дії договору неодноразово збільшено ціну за електричну енергію: з 5,29 грн без ПДВ до 6,81 грн без ПДВ, тобто на 28,87%. Прокуратура, проаналізувавши підстави внесення змін до договору шляхом підписання додаткових угод № 4 від 07.08.2023 та № 6 від 12.12.2023, якими збільшено ціну електроенергії на 28,87%, дійшла висновку про укладення вказаних додаткових угод з порушенням вимог Закону України “Про публічні закупівлі”, тому вони підлягають визнанню недійсними. Окрім того, відповідачем на виконання умов договору поставлено позивачу 361 639 кВт*год. електричної енергії на загальну суму 2 805 112,14 грн, отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 269 224,63 грн, які підлягають стягненню в судому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на статті 131-1 Конституції України, статті 23 - 24 Закону України "Про прокуратуру", статті 12, 41 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 203, 215 - 216, 509, 526, 626, 655, 669 - 670, 712, 1212 ЦК України тощо.

18.05.2026 від відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги прокурора фактично спрямовані на захист порушених прав саме комунального підприємства як суб`єкта господарювання. Отже, наявність корпоративних відносин між Дубенською міською радою та відповідачем-2 виключає наявність владних повноважень між ними, а тому у цій справі Дубенська міська рада не є належним позивачем. Тобто в прокурора відсутні підстави для представництва інтересів держави в особі Дубенської міської ради. Відтак звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі Дубенської міської ради є безпідставним, а заявлені позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. Зазначає, що спірний договір укладено 30.12.2022 після набрання чинності постановою КМ України від 12.10.2022 № 1178, відтак відповідно до пункту 37 розділу X “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про публічні закупівлі” норми вказаного Закону мають застосовуватись з урахуванням особливостей, визначених вказаною постановою КМ України. Так, відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, визначених постановою КМ України №1178, відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання ціни такого товару на ринку. При цьому обмеження максимального відсотка збільшення ціни товару відсутні. Отже, сторони мали право підвищувати відсоток ціни за одиницю товару пропорційно коливанню відсотку ціни такого товару на ринку без обмежень, встановлених нормами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Спірні додаткові угоди укладені протягом 2023 року та містять посилання на пункт 19 постанови КМ України від 12.10.2022 № 1178. Отже, обмеження, що загальне збільшення ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, як і обмеження щодо зміни ціни 1 раз на 90 днів - не діяли. Невідповідність додаткових угод приписам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не свідчить про їх невідповідність приписам Особливостей, згідно з якими договір та додаткові угоди укладались. Вважає, що позовні вимоги та твердження про те, що укладені між сторонами додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, є недоведеними, оскільки повністю спростовуються доказами щодо коливання цін на електричну енергію та збільшення її вартості відносно ціни, встановленої на момент укладання договору, а також застосуванням діючих на цей час нормативно правових актів із цих питань. Оскільки правові підстави щодо визнання додаткових угод недійсними відсутні, то, відповідно, вимога позивача в частині застосування наслідків недійсності правочинів шляхом стягнення з відповідача-1 на користь позивача коштів в сумі 269 224,63 грн задоволенню не підлягає. 

19.05.2026 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, згідно з яким унаслідок необґрунтованого збільшення ціни за одиницю товару (електричну енергію) та безпідставного укладення відповідачами оспорюваних додаткових угод до договору, відповідачем-2 надмірно сплачено на користь постачальника бюджетних коштів на суму понад 260 тис.грн, що становить понад 6 % від загальної суми договору. Зазначена сума є істотною для бюджету територіальної громади та перевищує вартість спожитої електричної енергії закладом охорони здоров`я протягом січня-лютого 2023 року, що свідчить про значний обсяг неефективно використаних коштів. Отже, Дубенська територіальна громада зазнала фінансових втрат, хоча зазначена сума коштів могла бути використана позивачем для забезпечення інших нагальних потреб, зокрема для закупівлі інших товарів, робіт чи послуг. Особливої ваги зазначені обставини набувають в умовах воєнного стану, коли стабільність надходжень до місцевих бюджетів та комунальних підприємств є вкрай важливою для забезпечення життєдіяльності територіальної громади та належного функціонування об`єктів критичної інфраструктури. Відтак використання бюджетних коштів із порушенням вимог законодавства підриває матеріальну та фінансову основу бюджетної системи й завдає шкоди інтересам держави. Окрім цього, укладення додаткових угод до договору поставки електричної енергії призвело до порушення майнових інтересів, оскільки за результатами внесених змін міська рада фактично отримала менший обсяг електричної енергії за значно вищою ціною порівняно з умовами первісного договору, тобто недотримання вимог законодавства у сфері публічних закупівель у цьому випадку спричинило негативні економічні та соціальні наслідки. Отже, у цьому випадку наявні як державний, так і суспільний інтерес, що зумовлює наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури. Також прокурор зазначає, що кошти комунального підприємства на фінансування закупівлі електроенергії є місцевим бюджетом, оскільки відповідача-2 створено рішенням Дубенської районної ради від 14.08.2018 № 604 та передане територіальній громаді м. Дубно на підставі рішення Дубенської районної ради від 12.12.2019 № 772. Рішенням Дубенської міської ради від 24.12.2019 № 4415 Дубенська міська рада увійшла до складу засновників підприємства та прийняла його у власність територіальної громади м. Дубно. Підприємство є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства “Дубенська центральна районна лікарня” Дубенської районної ради Рівненської області. Відповідач-2 створений на базі майна територіальної громади м. Дубно та є власністю громади в особі Дубенської міської ради. Засновником підприємства є територіальна громада м. Дубно в особі Дубенської міської ради (засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Управління підприємством здійснює Дубенська міська рада (засновник) та її та її орган управління - відділ охорони здоров`я Дубенської міської ради. Засновник здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади м. Дубно та закріплене за підприємством на праві оперативного управління. При цьому, комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності, є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном). Також прокурор зазначає, що на обґрунтування необхідності внесення змін до договору шляхом підписання додаткової угоди надано експертний висновок Рівненської торгово-промислової палати, однак відомості, вказані в ньому, оскільки вони не відображають коливання цін, що відбувались з моменту укладення договору до моменту підписання додаткової угоди. При цьому відомості, викладені у вказаному висновку, відрізняються від тих, що розміщенні на АТ “Оператор ринку”, тощо.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання учасників, результати їх розгляду.
Ухвалою суду від 01.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2026.

19.05.2026 від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 3-78/20269(178/26) Конституційним Судом за конституційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою суду від 25.05.2026 у задоволенні клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі № 918/567/26 відмовлено, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.06.2026.

26.05.2026 від прокуратури надійшли заперечення щодо клопотання відповідача-1 про зупинення провадження.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
За результатами опрацювання системи публічних закупівель Prozorro відповідачем-2 05.12.2022 розміщено оголошення про проведення переговорної процедури закупівлі “Постачання електричної енергії споживачу” з очікуваною вартістю 5 100 000,00 грн (номер закупівлі UA-2022-12-05-015444-а).

За результатами проведення відкритих торгів 30.12.2022 відповідачем - 2 (споживач) з переможцем торгів - відповідачем - 1 (постачальник) укладено договір № 4109-Вц про постачання електричної енергії споживачу, за пунктом 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Зокрема, за пунктом 1 додатку № 2 до договору ціна за одиницю товару за 1 кВт*год. електричної енергії становить 5,29 грн без ПДВ.

Згідно з пунктом 13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання (додаток 1 до договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток 3 до договору) та укладається на строк до 31.12.2023 включно, а в частині виконання фінансових зобов`язань (у тому числі повної оплати заборгованості, включаючи штрафні санкції), - договір діє до повного їх виконання.

Пунктом 13.8 договору погоджено, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; 2) погодження зміни ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в сатині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні “ОЕС України”. Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку “на добу на перед” (далі - РДН) та внутрішньодобовому) ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному періоді в торговій зоні “ОЕС України” та оприлюднені на офіційному вебсайті ДП “ОПЕРАТОР РИНКУ” за адресою в мережі Інтернет https://www.orce.com.ua - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України “Про ринок електричної енергії”, або інші документи органу, установи чи організації, Які мають повноваження на експертні висновки стосовно відсоткової зміни ціни товару на ринках. Зміна ціни за одиницю товару застосовується з початку розрахункового періоду, у якому відбулись такі зміни. 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts. ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед”, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Істотні умови договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) та нормативів, які застосовуються у договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, які враховуються в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за договором. У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому порядку: підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у договорі; нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, у подальшому сторонами підписано ряд додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару.

Так, додатковою угодою № 1 від 25.01.2023 до договору внесено зміни до додатку № 1 до заяви - приєднання щодо початку постачання електроенергії - 01.01.2023.

Додатковою угодою № 2 від 08.03.2023 визначено, що ціна за 1 кВт/год спожитої електричної енергії становить 5,41059 грн без ПДВ та застосовується з 01.01.2023.

Додатковою угодою № 3 від 25.04.2023 до договору внесено зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару, зокрема ціна за електричну енергію за 1 кВт*год. становить 5,46056 грн/кВт*год без ПДВ з квітня 2023 року.

Додатковою угодою № 4 від 07.08.2023 до договору ціна за (одиницю товару) кВт*год. спожитої електроенергії становить 6,34463 грн/кВт*год. без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з липня 2023 року. 

На обґрунтування необхідності підписання додаткової угоди № 4 від 07.08.2023 відповідачем-1 надано експертний висновок № В-148 Рівненської ТПП.
У Додатковій угоді № 5 від 07.11.2023 до договору сторони дійшли згоди, що ціна договору станом на 07.11.2023 становить 2 766 640,00 грн, у тому числі 461 106,67 грн ПДВ.

Додатковою угодою № 6 від 12.12.2023 до договору ціна за (одиницю товару) кВт*год. спожитої електроенергії становить 6,81742 грн/кВт*год. без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з листопада 2023 року. 

Унаслідок підписання додаткової угоди № 2 від 08.03.2023 ціну за електричну енергію за 1 кВт/год збільшено на 2,27%, додаткової угоди № 3 від 25.04.2023 - на 3,22%, додаткової угоди № 4 від 07.08.2023 - на 19,93%, додаткової угоди № 6 від 12.12.2023 - на 28,87% відносно ціни, визначеної за умовами договору.

Відтак за період дії договору на постачання електричної енергії з ініціативи постачальника чотири рази збільшено ціну на електричну енергію з 5,29 грн/кВт*год без ПДВ до 6,81742 грн/кВт*год без ПДВ, тобто на 28,87 %.

Також, як установлено судом, відповідачем-1 на виконання договору поставлено відповідачу - 2 361 639 кВт*год. електричної енергії на загальну суму 4 794 446,66 грн, а саме: згідно з актами № 489013302/1/1 за січень 2023 року 6788 кВт*год на суму 44 072,50 грн з ПДВ, № 489013302/2/1 за лютий 2023 року 31 179 кВт*год на суму 202 436,15 грн з ПДВ, № 489013302/3/1 за березень 2023 року 36 740 кВт*год на суму 238 542,10 грн з ПДВ, № 489013302/4/1 за квітень 2023 року 36 709 кВт*год на суму 240 542,03 грн з ПДВ, №489013302/5/1 за травень 2023 року 28 640 кВт*год на суму 187 668,52 грн з ПДВ, № 489013302/6/1 за червень 2023 року 21 873 кВт*год на суму 143 326,60 грн, № 489013302/7/1 за липень 2023 року 21 089 кВт*год на суму 160 562,28 грн, № 489013302/8/1 за серпень 2023 року 22 416 кВт*год на суму 170 665,48 грн, №489013302/9/1 за вересень 2023 року 23 425 кВт*год на суму 178 347,55 грн з ПДВ, № 489013302/10/1 за жовтень 2023 року 31 686 кВт*год на суму 241 243,14 грн з ПДВ, №489013302/11/1 за листопад 2023 року 39 811 кВт*год на суму 325 689,97 грн з ПДВ, № 489013302/12/1 за грудень 2023 року 61 283 кВт*год на суму 501 350,34 грн з ПДВ.

У свою чергу, позивач оплатив вартість спожитої електричної енергії на суму 4 794 446,66 грн, про що свідчать платіжні доручення № 2 від 21.02.2023 на суму 44 072,50 грн, № 4 від 24.03.2023 на суму 202 436,15 грн, № 64 від 10.04.2023 на суму 238 542,10 грн, № 67 від 16.05.2023 на суму 240 542,03 грн, № 69 від 16.06.2023 на суму 187 668,52 грн, № 74 від 06.07.2023 на суму 143 326,60 грн, № 84 від 18.08.2023 на суму 160 562,28 грн, № 87 від 22.09.2023 на суму 170 665,48 грн, № 95 від 18.10.2023 на суму 178 347,55 грн, № 101 від 17.11.2023 на суму 241 243,14 грн; № 112 від 06.12.2023 на суму 325 689,97 грн; № 120 від 22.12.2023 на суму 501 350,34 грн.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із недійсністю додаткових угод, укладених до договору, вчиненого за результатами застосування процедури закупівлі, а також стягненням зайво сплачених грошових коштів за такими додатковими угодами, регулювання яких здійснюється Законом України “Про публічні закупівлі”, ЦК України тощо.

Щодо представництва прокурором інтересів держави суді.
Дубенською окружною прокуратурою, відповідно до вимог статті 23 Закону України “Про прокуратуру”, скеровано на адресу Дубенської міської ради лист від 08.04.2026 №51-1043ВИХ-26, яким повідомлено про порушення при підписанні КНП “Дубенська міська лікарня” додаткових угод до договору постачання електричної енергії та наявність підстав для стягнення коштів.
У відповіді Дубенської міської ради від 15.04.2026 № 1496/205-02-29/26 зазначено, що КНП “Дубенська міська лікарня” Дубенської міської ради, як юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Крім того, міська рада не була стороною договору постачання електричної енергії споживачу № 02 від 02.01.2024 та не втручається в господарську діяльність створених нею комунальних підприємств. Відтак КНП “Дубенська міська лікарня” Дубенської міської ради у випадку порушення його прав та інтересів може самостійно звернутися для їх захисту до суду.

Згідно з уставленою судовою практикою захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).

У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону № 922-VIII (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 924/524/24).

Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 25.06.2024 у справі № 918/760/23, від 01.10.2024 у справі № 918/778/23, від 20.02.2025 у справі № 910/16372/21).

У справі, яка розглядається, прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дубенської міської ради, зазначив, що укладення додаткових угод до договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що, в свою чергу, завдає шкоду інтересам держави. Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності тощо. Тобто прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави укладенням КНП “Дубенська міська лікарня” Дубенської міської ради оспорюваних додаткових угод усупереч вимогам чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу постачання та, відповідно, надмірної сплати бюджетних коштів.

Тобто підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача щодо захисту інтересів держави, який є розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалася закупівля електричної енергії за договором, та зобов`язаний ефективно і раціонально використовувати бюджетні кошти, в тому числі реагувати на порушення вимог законодавства, що впливають на інтереси територіальної громади.

Згідно зі Статутом КНП “Дубенська міська лікарня”, затвердженого рішенням Дубенської міської ради від 15.01.2020 № 4436 (зі змінами), підприємство створене за рішенням Дубенської районної ради від 14.08.2018 № 604 та передане територіальній громаді м. Дубно на підставі рішення Дубенської районної ради від 12.12. 2019 № 772 на базі майна територіальної громади м. Дубно в особі Дубенської міської ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Засновником підприємства є територіальна громада м. Дубно в особі Дубенської міської ради. Власник майна (засновник), закріпленого за підприємством на праві господарського відання, здійснює контроль за використання та збереженням належного йому майна. Підприємство здійснює господарську діяльність некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Основною метою діяльності підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення через надання йому медичних послуг у порядку та обсязі, установлених чинним законодавством України.

Майно підприємства є власністю територіальної громади м. Дубно і закріплюється за ним на праві оперативного управління (пункт 5.1. Статуту). 

Відповідно до пунктів 7.1, 7.3.5 розділу 7 Статуту управління підприємством здійснює Дубенська міська рада (засновник) та її орган управління - відділ охорони здоров`я Дубенської міської ради. Засновник здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади м. Дубно та закріплене за підприємством на праві оперативного управління.

Отже, Дубенська міська рада як засновник здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади і закріплене за підприємством на праві оперативного управління. Ураховуючи наведене, прокурор у цій справі підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначив Дубенську міську раду позивачем за пред`явленим ним до суду позовом.

Для захисту інтересів держави нераціонально та неефективно витрачені бюджетні кошти слід повертати (стягувати) саме на користь держави в особі уповноваженого органу як головного розпорядника бюджетних коштів, тобто на користь державного бюджету (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.03.2024 у справі № 904/192/22). Тобто у спорі за позовом прокурора про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину головний розпорядник бюджетних коштів, визначений прокурором як позивач, на користь якого прокурор просить стягнути кошти (застосувати реституцію), є належним позивачем у справі, який уособлює державу, за захистом інтересів якої прокурор звернувся із цим позовом до суду.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених учасниками справи.
Як установлено судом, сторони уклали договір за результатами процедури закупівлі на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статті 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами частинами першою-третьою статті 632 ЦК України унормовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 ГК України (втратив чинність, однак діяв станом на дату виникнення спірних правовідносин) ціна є істотною умовою господарського договору.

Частиною першою статті 651 ЦК України врегульовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (частина перша статті 652 ЦК України).

У силу вимог частин третьої, четвертої статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

За частиною четвертою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом другим частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі" можна дійти висновку, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Такий правовий висновок неодноразово був викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 922/2321/22, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 922/433/22, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23, від 06.02.2025 у справі № 910/5182/24, від 18.02.2025 у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

Визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону.

Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Отже, з урахуванням наведеного аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24).

Як установлено судом, оспорювані додаткові угоди до договору укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки за їх умовами ціна за одинцю товару (кВт/год.) перевищила 10 % граничну межу, а ціна договору фактично збільшилась на 28,87% порівняно з погодженою ціною під час закупівлі. З огляду на викладене прокурор просить оспорювані додаткові угоди визнати недійсними та повернути на користь позивача сплачені за цими угодами кошти.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У справі, яка розглядається, судом установлено, що за результатами проведення оголошеної відповідачем - 2 процедури закупівлі переможцем було визнано відповідача - 1 з остаточною пропозицією за результатами аукціону 4 316 640,00 грн з ПДВ за 680 000 тис. кВт/год. (5,29 грн з ПДВ за одиницю товару), з яким 30.12.2022 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 4109-ВЦ.

Додатковими угодами № 2-4, 6 до договору ціну електричної енергії за 1 кВт/год. збільшено з 5,29 грн до 6,81742 грн без ПДВ, внаслідок чого мала місце переплата грошових коштів в розмірі 269 224,63 грн (1 577 858,76 грн - 1 308 634,13 грн (199 710 кВт/год * 5,46056 грн з ПДВ).

З урахуванням наведеного наявні підстави для визнання оспорюваних додаткових угод № 4 від 07.08.2023, № 6 від 12.12.2023 до договору недійсними, оскільки ними передбачено підвищення цін на електричну енергію на 28,87%, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10 %, що не відповідає вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України ).

Приписами частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки оспорювані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між сторонами щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором, мали регулюватись умовами договору, згідно з яким ціна за одиницю електричної енергії становить 5,29 грн з ПДВ. 

Оскільки оспорювані додаткові угоди визнається недійсними, то розрахунок за поставлену електроенергію з липня по грудень 2023 року повинен здійснюватися за умовами договору та додаткової угоди № 3 від 25.04.2023 – 5,46056 грн/кВт*год без ПДВ.

Відповідач-2 мав сплатити за поставлену електричну енергію з липня по грудень 2023 року в обсязі 199 710 кВт кошти у розмірі: 199 710 *5,46056 + 20% = 1 308 634,13 грн. При цьому за поставлену електричну енергію комунальним некомерційним підприємством за спірний період сплачено 1 577 858, 76 грн.

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 269 224,63 грн (1 577 858, 76 грн - 1 308 634,13 грн), а тому відповідач-1 зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Щодо посилання відповідача на відсутність встановленого обмеження у 10% за змістом пункту 19 постанови КМ України №1178 від 12.10.2022 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", то за приписами частини сьомої статті 11 ГПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили, отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України Про публічні закупівлі. Окрім того, вказана постанова змін до вказаного Закону не вносить, а лише конкретизує його.

Стосовно доказів, наданих відповідачем в обґрунтування підстав для підвищення ціни, то суд зазначає.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24).

Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.

Отже, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 926/3244/22).

Як установлено судом із фактичних обставин справи, на обґрунтування необхідності внесення змін до договору шляхом підписання додаткової угоди № 4 відповідачем-1 надано експертний висновок № В-148 Рівненської торгово-промислової палати, під час підготовки якого проведено моніторинг цін на електричну енергію за червень та липень 2023 року. Відповідно до висновку експертів середньозважена ціна на електроенергію на РДН (ОЕС) у липні 2023 року (3 669,87 грн/кВт*год.) збільшилась на 23,5% у порівнянні з червнем 2023 року (2971,47 грн/кВт*год.). Заразом вказані відомості не відображали коливання цін, що відбувались з моменту укладення договору до моменту підписання додаткової угоди. З метою укладення додаткової угоди № 4 відповідач-1 повинен був надати відомості щодо змін цін на електричну енергію в період з 01.01.2023 до 07.08.2023. У свою чергу, відповідно до відомостей АТ “Оператор ринку” середньозважена ціна на електричну енергію після підписання договору протягом лютого (РДН – 3 213,43 грн/кВт*год., ВДР – 3 457,78 грн/ кВт*год.), березня (РДН – 3 239,27 грн/кВт*год., ВДР – 3 539,56 грн/кВт*год.), квітня (РДН – 2 813,74 грн/кВт*год., ВДР – 3 181,49 грн/кВт*год.), травня (РДН – 2 867,02 грн/кВт*год., ВДР – 3 318,04 грн/кВт*год.) та червня (РДН – 2 971,47 грн/кВт*год., ВДР – 2935,68 грн/кВт*год.) була нижчою, ніж в січні 2023 року (РДН – 3 466,83 грн/ кВт*год., ВДР – 3 684,26 грн/кВт*год.). Також середньозважена ціна на електричну енергію на РДН в січні 2023 року (3 466,83 грн/кВт*год.) була значено вищою, ніж в червні 2023 року (2 971,47 грн/кВт*год.), однак експертами проводилось порівняння збільшення середньозваженої ціни на електроенергію на РДН (ОЕС) у липні в порівнянні з червнем 2023 року. Аналогічні порушення допущені також під час підписання додаткової угоди № 6 від 12.12.2023.

Отже, для обґрунтування підвищення ціни відповідачем на власний розсуд обирались періоди для порівняння середніх цін на електричну енергію, дослідження яких не відображало їх динаміку, а також не могло бути належним обґрунтуванням для висновків про коливання цін у бік збільшення. Крім того, у наданих відповідачем документах не міститься доказів на підтвердження пропорційного зростання ціни на товар на ринку з урахуванням періоду дії попередньої додаткової угоди.

Надані документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку із чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Безпідставними також є доводи відповідача-1 про те, що слід встановити, що для розрахунків за електроенергію використовувалися саме бюджетні кошти, а не власні кошти відповідача-2.

Так, згідно з інформацією про закупівлю електричної енергії в останній зазначено, що джерелом фінансування закупівлі є місцевий бюджет, відтак остання здійснювалася за рахунок бюджетних коштів.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що закупівля електричної енергії здійснювалася за рахунок власних коштів відповідача-2 відсутні. 

Висновки суду за результатами вирішення спору.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статтями 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави, а відтак - про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 8 555,50 грн (з урахуванням вимог частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79,86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 269 224, 63 грн задовольнити.

Визнати недійсними додаткову угоду № 4 від 07.08.2023, додаткову угоду № 6 від 12.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2022 № 4109-ВЦ, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71Б, м. Рівне, 33013, ідентифікаційний код 42101003) на користь Дубенської міської ради (вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська область, 35603, ідентифікаційнйи код 05391063) 269 224,63 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71Б, м. Рівне, 33013, ідентифікаційний код 42101003) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16 Липня, буд. 52, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код 02910077) 4 277,75 грн судового збору.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради (вул. Львівська, 73, м. Дубно, Рівненська область, 35603, ідентифікаційний код 37624798) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16 Липня, буд. 52, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код 02910077) 4 277,75 грн судового збору.

Позивач: Дубенська міська рада Рівненської області (вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська область, 35603, ідентифікаційнйи код 05391063).

Відповідач - 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71Б, м. Рівне, 33013, ідентифікаційний код 42101003).

Відповідач - 2: Комунальне некомерційне підприємствоа "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради (вул. Львівська, 73, м. Дубно, Рівненська область, 35603, ідентифікаційний код 37624798).

Стягувач (за судовим збором): Рівненська обласна прокуратура (вул. 16 Липня, буд. 52, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код 02910077).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.
Повне судове рішення складене та підписане 02.06.2026

Суддя О. Андрійчук