Справа №468/1270/26 
3/468/280/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., за участю секретаря Синька Д.В., прокурора Єгорова І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця, 22.10.2025 року постановою Баштанського районного суду Миколаївської області притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 3 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 будучи депутатом 8-го скликання Баштанської районної ради Миколаївської області та будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, був зобов`язаний подати декларацію за 2023 рік не пізніше 31.03.2024 року, а подав лише 14.11.2025 року, при цьому протягом року він був підданий адміністративному стягненню за таке ж порушення.
ОСОБА_1 в суді підтвердив вказаний факт та пояснив, що дійсно пропустив строк подання відповідної декларації, оскільки спочатку з 2022 року брав участь в бойових діях, а потім забув про необхідність декларування.
Прокурор зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-6 КУпАП. У зв`язку з цим, з врахуванням обставин правопорушення та особи ОСОБА_1 прокурор просив призначити покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянз позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, що знаходяться в справі (копію постанови Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.10.2025 року, рапорти, копії скрін-шот подачі декларацій, лист, повідомлення від 05.03.2026 року, повідомлення № 29/02-33 від 02.04.2024 року, копію витягу з рішення №1 від 04.12.2020 року, копію рішення №8 від 23.09.2025 року, копію попередження про заборони та спеціальні обмеження, встановлені для депутатів місцевих рад пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування згідно із законами України від 14.10.2014 року №1700-IV «Про запобігання корупції» та від 11.07.2002 року №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», копію повідомлення №29/02-33 від 01.04.2025 року, копію протоколу №1 від 04.12.2020 року, ), суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.
Своїми діями особа, відносно якої складено протокол, вчинила правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.
Згідно з ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був депутатом 8-го скликання Баштанської районної ради Миколаївської області та був депутатом місцевих рад. 
Отже відповідно до процитованих вище положень закону ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та мав подати декларацію за 2023 рік не пізніше 31.03.2024 року.
Проте, як вбачається із даних витягу з Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 без поважних причин подав відповідну декларацію несвоєчасно, а саме 14.11.2025 року.
Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частина третя статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність якщо дії передбачені частиною першою статті вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
При цьому протягом року до цього ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за таке ж порушення. 
За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, будучи при цьому підданим адміністративному стягненню за таке ж порушення.
Враховуючи особу ОСОБА_1 , обставини правопорушення, - вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 172-6 КУпАП з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.
Що стосується можливості призначення додаткового стягнення у вигляді конфіскації доходу чи винагороди, то відповідно до ст. 24 КУпАП конфіскації підлягають предмет, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, або гроші, одержані внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.
Крім того згідно з ч.1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Отже конфіскувати можливо лише отримане особою внаслідок правопорушення майно чи гроші, яке належить йому на праві власності, натомість матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що внаслідок несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 отримав доходи чи винагороду, які б підлягали конфіскації та їх конкретний розмір, а особа, яка склала протокол, не зазначила про наявність таких доходів чи винагороди та їх конкретний розмір, а тому відсутні підстави для призначення додаткового стягнення у вигляді конфіскації доходу чи винагороди 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.

На підставі викладеного та ст. 172-6 ч. 3 КУпАП, керуючись ст.ст. 252,280,283,284,285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 3 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одну тисячу сімсот) гривень з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, строком на один рік та без конфіскації доходу чи винагороди.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: