Справа № 743/20/26 
Провадження № 2/743/237/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Макаревича Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М., 
представника відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки в режимі відеоконференції справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ: 
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_2 звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, що характеризується, зокрема, різними поглядами на життя та сімейні цінності.
Відповідач зараз проживає закордоном, що спричиняє побутовий, фізичний і моральний дискомфорт у позивача і також унеможливлює подальше збереження шлюбу.
З огляду на вищевказане, шлюб носить суто формальний характер, а їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними є неможливим, адже суперечить інтересам як позивача так і відповідача. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 18.03.2026.
10.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти доводів позивача та зазначає, що шлюб між сторонами не розірвано. Відповідач вказує, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а особливо з початку 2025 року, вона разом із малолітніми доньками проживає окремо від позивача у зв`язку з тим, що останній проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого водія. 
Крім того, відповідач зазначає, що різниця у місці реєстрації сторін не свідчить про те, що вони не проживали однією сім`єю, а твердження позивача про окреме проживання сторін не відповідає дійсності. На думку відповідача, факт спільного сімейного життя підтверджується, зокрема, народженням у подружжя двох доньок.
Також у відзиві відповідач зазначає, що не виїжджала за кордон на постійне місце проживання, а перебуває за межами України лише періодично разом із дітьми з метою забезпечення їхньої безпеки, враховуючи проходження позивачем військової служби у складі Збройних Сил України. У задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.03.2026 сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці. Провадження у справі зупинено.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.05.2026 провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 18.06.2026.
15.06.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. 
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.06.2026 клопотання задоволено, судове засідання відкладено до 01.07.2026.
24.06.2026 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. 
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
01.12.2020 між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), серія І-ЕЛ156041, актовий запис № 1639.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Згідно з статтею 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до вимог статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня взаємна воля на збереження сім`ї. Надання сторонам строку для примирення не призвело до відновлення сімейних відносин, що свідчить про стійкий характер розладу між подружжям.
Саме по собі заперечення відповідача проти розірвання шлюбу не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову. Законодавство України ґрунтується на принципі добровільності шлюбу, а тому ніхто не може бути примушений до продовження шлюбних відносин всупереч своїй волі.
З урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а заходи, спрямовані на примирення сторін, виявилися безрезультатними, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідатиме інтересам сторін, а тому наявні передбачені законом підстави для його розірвання.
Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
V. Розподіл судових витрат
У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 01.07.2020 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), актовий запис № 1639, розірвати. 
Стягнути з  ОСОБА_3  (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 01.07.2026.
Суддя          Я.М. МАКАРЕВИЧ