Справа № 930/1300/26   
Провадження № 3/930/521/26 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2026 року     Суддя Немирівського районного суду
Вінницької області Алєксєєнко В.М.
розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
У відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 672483 від 22.05.2026 року за ст. 124 КУпАП, у якому зазначено, що 18.05.2026 року о 21 год. 37 хв. за адресою: м. Немирів, вул. Гетьмана Дорошенка, Вінницький район, Вінницька область, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ZONSEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив з`їзд на тротуар, у результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 «б» та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що рухався по головній дорозі. За його словами, дорожнє покриття було запилене, попереду знаходився автомобіль, який раптово загальмував. З метою уникнення зіткнення він також застосував гальмування, однак не впорався з керуванням транспортним засобом, унаслідок чого допустив виїзд на тротуар.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.
Факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.05.2026 року в м. Немирів по вул. Гетьмана Дорошенка та внаслідок якої транспортний засіб марки ZONSEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим ОСОБА_1 .
Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 про те, що він був змушений різко загальмувати через автомобіль, який рухався попереду та раптово зупинився, суд зазначає, що такі обставини не виключають його обов`язку дотримуватися вимог Правил дорожнього руху України щодо вибору безпечного режиму руху. Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну. Крім того, згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу залежно від дорожньої обстановки та інших умов руху.
Із пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що дорожнє покриття було запиленим, а попереду рухався інший транспортний засіб. Отже, водію були відомі обставини, які об`єктивно вимагали підвищеної уважності, зменшення швидкості руху та вибору такої дистанції, яка б дала можливість безпечно зупинити транспортний засіб у разі виникнення перешкоди або зміни дорожньої обстановки.
Той факт, що після застосування гальмування ОСОБА_1 не зміг утримати контроль над транспортним засобом та допустив виїзд на тротуар, свідчить про невідповідність обраного ним режиму руху конкретним дорожнім умовам та недотримання вимог безпеки дорожнього руху. Саме внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху відбулося пошкодження належного йому транспортного засобу.
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність його вини, оскільки наведені ним обставини не свідчать про наявність непереборних чи виняткових факторів, які б об`єктивно позбавили його можливості виконати вимоги Правил дорожнього руху та запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також наслідки вчиненого правопорушення.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
Суд бере до уваги, що порушення Правил дорожнього руху України, допущене ОСОБА_1 , призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу. При цьому втрата контролю над транспортним засобом та його виїзд на тротуар свідчать про істотне недотримання вимог безпеки дорожнього руху, що створювало реальну загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху та пішоходів.
Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 про те, що він був змушений різко загальмувати через зміну дорожньої обстановки, суд зазначає, що саме на водія покладається обов`язок обирати такий режим руху, який забезпечує можливість постійного контролю за транспортним засобом та безпечного реагування на можливі перешкоди. Нездатність водія забезпечити безпечне керування транспортним засобом у конкретних дорожніх умовах свідчить про підвищений ступінь суспільної шкідливості допущеного порушення.
Суд також враховує, що керування транспортним засобом є діяльністю, пов`язаною з джерелом підвищеної небезпеки, а тому дотримання водіями вимог Правил дорожнього руху має особливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху. У зв`язку з цим застосування до правопорушника лише штрафу не буде достатнім заходом впливу для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, а саме виховання особи в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин його вчинення, ступеня вини правопорушника, а також необхідності забезпечення належного превентивного впливу адміністративного стягнення, суд доходить висновку, що саме позбавлення права керування транспортними засобами є справедливим, необхідним та достатнім заходом відповідальності у даному випадку.
Водночас, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а також з метою дотримання принципів індивідуалізації та пропорційності адміністративного стягнення, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.40-1,124,251,268,280,283,284,289 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Стягнути з  ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:          В.М. Алєксєєнко