П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5791/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
02 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.09.2025 допущено заміну первісного відповідача по адміністративній справі - Військову частину НОМЕР_2 на його правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць у розмірі за період лікування (з 02.11.2022 по 07.11.2022, з 07.11.2022 по 08.11.2022, з 09.11.2022 по 15.11.2022) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час військового стану", виходячи з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 02.11.2022 по 07.11.2022, з 07.11.2022 по 08.11.2022, з 09.11.2022 по 15.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
У задоволенні решти вимог суд відмовив.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
В період з 14.04.2022 по 31.03.2024 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку серії А.В. № НОМЕР_3 .
Згідно довідки від 05.10.2024 №7457, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , встановлено, що 01.11.2022 позивач отримав ВТ.ЗЧМТ.СГМ. Помірний остеохондроз хребта з помірним больовим синдромом за обставин: раптовий міноментно-артилерійський обстріл під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини. Також зазначено, що подія не пов`язана з необережністю, порушення техніки безпеки чи неналежним виконанням службових обов`язків, з вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час бойових дій був у засобах індивідуального захисту, а саме у шоломі та бронежилеті. В районі зосередження, розташованого в районі н.п. Терни, Донецької області.
Позивач проходив тривале стаціонарне лікування, а саме з:
- з 03.11.2022 по 07.11.2022 проходив лікування у Військовій частині НОМЕР_4 з діагнозом: основний: ВТ (30.10.2022р.) ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма з вираженим атактичним синдромом; ускладнення: супутній: гостра ерозія шлунку;
- з 07.11.2022 по 08.11.2022 проходив лікування у відділенні хірургії в КНП "Міської клінічної лікарні №4" ДМР з діагнозом: мінно-вибухова травма від 01.11.2022. ЗЧМТ, струс головного мозку з вираженим цефалгічним, вестебуло-актичним синдромами, гостра ерозія шлунку, остеохондроз поперекового відділу хребта, легкий набряк рогівки, ангіопатія по ішемічному типу обох очей, акубаротравма, хронічна нейросенсорна приглуховатість з обох боків, тубоотит;
- з 09.11.2022 по 15.11.2022 проходив лікування у КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" з діагнозом: стан після МВТ (01,11.2022), ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалгічеим, астено-невротичним, вестибуло-атактичним синдромом, акубаротравма без порушення цілісності барабанної перетинки, гостра нейросенсорна пришуховатість, AS 5,0, AD 4,5, дискогенна радикулопатія з больовим синдромом, L5-S1 протрузія м/х диску до 6,2 мм, остеохондроз поперекового відділу хребта, гостра ерозія шлунку, ангіопатія О.И., адаптаційні розлади з порушенням емоцій та сну;
- з 05.11.2023 по 27.11.2023 проходив лікування в КП "Луцька центральна лікарна" з діагнозом: М.51.1 - ураження поперекових та інших міжхребцевих дисків з радикулопатією, гастрит і дуоденіт, астигматизм.
- з 16.12.2023 по 05.01.2024 проходив лікування у КП "Волинський обласний госпіталь ветеранів війни" Волинської обласної ради з діагнозом: вертеброгена тораколюмбоішалгія з больовим та помірним м`язево-тонічним синдромами на тлі остеохондрозу, деформуючого спондилоартрозу поперекового відділу хребта, кила диску L5-S1, протрузія дисків L3- L4, L4- L5, множинні ліпоми тулуба, двобічна нейросенсорна приглуховатість, низхідна часткова атрофія зорових нервів обох очей внаслідок МВТ (01.11.2022), ангіопатія сітківки обох очей, хронічний неспецифічний кон`юктивіт;
З 15.01.2024 по 25.01.2024 позивач проходив лікування у Військовій частині НОМЕР_5 з діагнозом: доброякісне новоутворення жирової тканини шкіри та підшкірної клітковини та ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків: наслідки МВТ (02.11.2022): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми у вигляді двобічної нейросенсорної приглуховатості зі сприйняттям шепітної мови до 2,0 м на праве вухо та 1,0 на ліве вухо, ремітуючої цефалгії без порушення функції центральної нервової системи.
27.08.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій, серед іншого, просив вказати причини невиплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період лікування та перебування у відпустці у зв`язку з отриманим тяжким пораненням.
Розглянувши вказану заяву, Військова частина НОМЕР_2 листом від 05.09.2024 №3912 повідомила представника позивача, що виплата додаткової грошової винагороди позивачу внаслідок отриманого поранення 01.11.2022 та подальшого лікування за цей період здійснювалась згідно із вимогами діючого законодавства, з урахуванням наданих ним відповідних висновків.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
За результатом розгляду матеріалів справи суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.11.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану” заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
В подальшому, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024 строк дії воєнного стану продовжувався і діє по даний час.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.
Абзацом 1 пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168 у редакції зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022, №350 від 22.03.2022, №400 від 01.04.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 07.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, №43 від 20.01.2023, яка застосовувалася на час перебування позивача на лікуванні (з 03.11.2022 по 15.11.2022, з 05.11.2023 по 27.11.2023, з 15 січня 2024 року по 25 січня 2024 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої службве рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також абзацами 5, 6 пункту 1 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі – Порядок №260 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)
Абзацом четвертим пункту 11 Розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно пункту 12 Розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.07.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. При цьому Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Також положеннями Постанови №168 передбачено право військовослужбовців на виплату їм додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Конструкція зазначених вище норм передбачає, що підставами для включення військовослужбовця (в даному випадку - позивача) до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є:
- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Поряд з цим, абз 2, 3 п. 9 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Як встановлено з матеріалів справи, 01.11.2022 позивач отримав ВТ.ЗЧМТ.СГМ. (внутрішньочерепну травму, закриту черепномознову травму, синдром гемодинамічних порушень), помірний остеохондроз хребта з помірним больовим синдромом. Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.10.2024 №7457 поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини та виконанням бойового завдання в зоні ведення бойових дій.
Вказана довідка видана відповідачем на підставі акту розслідуванні від 24.11.2022 №173, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 №298 від 04.11.2022.
Позивач у зв`язку з отриманим пораненням в період з 02.11.2022 по 07.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у госпітальній групі (смт. Олександрівка) (перевідний епікриз №3336), з 07.11.2022 по 08.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної хірургії КНП "Міська клінічна лікарня №4" ДМР (виписка із медичної картки №27552 стаціонарного хворого №13977) та в період з 09.11.2022 по 15.11.2022 на стаціонарному лікуванні у КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" (виписка із медичної картки (стаціонарного) хворого №19656-22).
В контексті спірних правовідносин, слід враховувати, що виплата додаткової винагороди, передбачена постановою №168, здійснюється лише у випадку "Поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини".
При цьому, суд першої інстанції вірно виснував, що у період з 02.11.2022 по 07.11.2022, з 07.11.2022 по 08.11.2022, з 09.11.2022 по 15.11.2022, позивач проходив стаціонарне лікування саме у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, що підтверджується матеріалами справи.
Відтак, обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи.
При цьому, під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000 грн за період 02.11.2022 по 07.11.2022, з 07.11.2022 по 08.11.2022, з 09.11.2022 по 15.11.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Разом з тим, з огляду на те, що під час розгляду справи було встановлено, що згідно довідки про розмір щомісячних і додаткових виплат позивач отримав в листопаді 2022 року вплати за час лікування після поранення в розмірі 28000,00 грн додаткової грошової винагороди з розрахунку за 12 днів (70000/30= 2333,33*12 = 28000,00 грн), суд першої інстанції доцільно дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 02.11.2022 по 07.11.2022, з 07.11.2022 по 08.11.2022, з 09.11.2022 по 15.11.2022, відповідно до Постанови КМУ №168 з врахуванням раніше виплачених сум.
Решта доводів та заперечень апеляційної скарги висновків суду першої інстанції по суті позовних вимог не спростовують.
При цьому, інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.