Справа № 496/2626/26
Провадження № 2/496/2956/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Шаньшиної М.В.
за участю секретаря судового засідання – Ткаченко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великодальницька сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час встановлення спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просив суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на спадкове майно: житловий будинок садибного типу № 39 в складі: житловий будинок загальною площею 57,4 кв.м. та житловою площею 30,3 кв.м., літня кухня, погріб, огорожа розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка) кадастровий номер № 5121081400:02:003:0695, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1796 га.
Свій позов позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок садибного типу № 39, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1976 га, кадастровий номер 5121081400:02:003:0695.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її син - відповідач по справі. Позивач є спадкоємцем другої черги.
Позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 спадщину не прийняв, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, на момент смерті ОСОБА_3 , проживав окремо з 2015 року, матері допомогу не надавав, її не навіщував.
Листом від 01.08.2025 року Біляївська державна нотаріальна контора повідомила позивачу про те, що за його заявою від 25 липня 2025 року про прийняття спадщини після смерті гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання по день смерті зареєстровано: АДРЕСА_1 , було відкрито спадкову справу № 487/2025.
Відповідно до довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг Великодальницької сільської ради» Одеського району Одеської області від 24 липня 2025 року за № 3152/01298/07.2025- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті з нею був зареєстрований син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-які заяви від сина спадкодавця - ОСОБА_2 , до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області не надходили. 
У зв`язку з чим позивачу доводиться звернутися до суду з даною позовною заявою.
Від представника позивача надійшла заява в якій вона просила суд розглядати справу у її відсутності та у відсутність позивача, в якій також зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, в тому числі через сайт судової влади, про причини неявки суд не повідомив.
Представник Великодальницька сільська рада Одеського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 квітня 2025 року, виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеському районі Одеській області (м. Одеса), актовий запис №252.
Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.
У зв`язку з чим позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про прийняття спадщини. За його заявою було відкрито спадкову справу № 487/2025.
Крім того, позивачем було повідомлено, що крім нього, іншим спадкоємцем І черги спадкування за законом, є син спадкодавця – ОСОБА_2 , 1978 року народження.
Однак листом від 01.08.2025 року за вих. №1951/02-14 позивачу було відмовлено у прийняті спадщини, оскільки будь-яких заяв від сина спадкодавця - ОСОБА_2 до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області не надходили і було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та надати до Біляївської державної нотаріальної контори області рішення суду, яке набрало законної сили.
Відповідно до актів депутата Велико-Дальницької сільської ради від 10.11.2015 року та від 04.08.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з квітня 2015 року по теперішній час, похованням ОСОБА_3 займався її рідний брат – ОСОБА_1 , який протягом тривалого часу опікувався нею, забезпечував та надавав матеріальну допомогу.
ОСОБА_2 участі в похованні матері не брав, сімейних зв`язків не підтримував, спілкування з ним не здійснював. Таким чином, відповідач не може вважатися таким, що проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з довідкою Відділу «Центр надання адміністративних послуг Великодальницької сільської ради» Одеського району Одеської області від 24 липня 2025 року за № 3152/01298/07.2025- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті з нею був зареєстрований син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .  
Позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьками записані: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_6 .
Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.1996 року встановлено, що ОСОБА_6 заповідала ОСОБА_3 , спадкове майно, яке складалось з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належав померлій ОСОБА_6 на підставі довідки, виданої виконкомом Великодальницької сільської ради за №987 від 21.12.1995 року.
Крім того, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №156268 ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,1796 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5121081400:02:003:0695.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.
Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
З матеріалів справи встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за вказаною адресою фактично не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
У частині третій статті 1268 ЦК України вимагається проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем, що можуть бути відмінними один від одного.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20, від 26 липня 2023 року у справі № 641/3893/20, від 26 червня 2024 року у справі №752/12045/17, від 09 жовтня 2024 року у справі № 644/4646/23, від 25 лютого 2026 року у справі№ 624/93/25.
Згідно з ч. 1 cт. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19).
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.
Верховний Суд зауважує, що якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18).
Відповідач ОСОБА_2 не є таким, що прийняв спадщину, а відповідно не набув права на спадкове майно, хоча й був на час відкриття спадщини зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, проте не проживав за вказаною адресою.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, як це визначено ст. 1270 ЦК України.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при ухваленні Постанови від 27.02.2019 у справі №471/601/17.
Відповідно до п. 2. постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Таким чином, з огляду на вищенаведені норми матеріального права для підтвердження не прийняття спадщини відповідачем, має значення встановлення факту непроживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великодальницької сільської рада Одеського району Одеської області про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час встановлення спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на спадкове майно - житловий будинок садибного типу № 39 в складі: житловий будинок загальною площею 57,4 кв.м. та житловою площею 30,3 кв.м., літня кухня, погріб, огорожа розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на спадкове майно - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер № 5121081400:02:003:0695, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1796 га. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Шаньшина