ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/4393/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Принцевської Н.М.
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни
на рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 
по справі № 916/4393/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"
до Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни
про стягнення 205 401,74 грн,
(суддя першої інстанції: Літвінов С.В., дата та місце ухвалення рішення: 05.01.2026, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка,29),

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни (далі - ВІдповідач) заборгованості за Договором про надання кредиту від 27.03.2024 № 491022-КС-002 (далі - Договір) в розмірі 205 401,74 грн, з якої 57 693,70 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 147 708,04 грн - сума прострочених платежів по процентах.
В обґрунтування своїх вимог Позивач посилався та те, що Боржник свої зобов`язання за Договором про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №491022-КС-002 Позичальника Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталія Олександрівна, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 у даній справі позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"заборгованість за Договором № 491022-КС-002 про надання кредиту від 27.03.2024, що становить 205 401,74 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 57 693,70 грн, суми прострочених платежів по процентах в розмірі 147 708,04 грн та судовий збір у сумі 2 464,82 грн.
Враховуючи підтвердження матеріалами справи обставини укладання між сторонами Договору у письмовій формі та обставини надання Позивачем кредитних коштів, з огляду на те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості по тілу кредиту, Відповідач, згідно приписів ст.74,76-77 Господарського процесуального кодексу України, не надав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача суми заборгованості по тілу кредиту у сумі 57693,70 грн.
Крім того, стягуючи проценти та комісію, суд виходив з того, що Позивачем проведено нарахування у межах строку кредитування, а сума вимог зі сплати комісії не перевищує її розмір, який визначений умовами Договору. Позивачем не нараховано на прострочені платежі відсотки річні або інфляційні втрати, чим дотримано вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 147 708,04 грн прострочених платежів по процентах, також підлягають задоволенню повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, Фізична особа - підприємець Михайлакій Наталія Олександрівна звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Одеської області в іншому складі суду.
Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили реалізацію права на захист.
В обґрунтування наведеного, Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено право Відповідача на ознайомлення з матеріалами справи. Так, як зазначає Апелянт, 02.12.2025 нею було подано клопотання про ознайомлення з витребуваними судом доказами, проте, як зазначає Відповідач, суд означене клопотання не розглянув, не надав доступу до витребуваних документів та проігнорував таке клопотання не зазначивши про нього в рішенні.
Крім того, Апелянт вважає, що у зв`язку з тим, що вона не ознайомилась з матеріалами справи, суд позбавив її можливості подати відзив на апеляційну скаргу.
З огляду на наведене, Апелянт переконаний, що судом порушено обов`язок створити сторонам умови для реалізації процесуальних прав, передбачений ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, а тому вважає, що означене є підставою для скасування рішення.
Апелянт також вважає, що допущені судом першої інстанції порушення, не можуть бути усунуті апеляційним судом, оскільки Відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, докази не були досліджені в умовах змагальності, а тому справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
28.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни надійшли додаткові пояснення, подання яких обґрунтовано виникненням нових процесуальних обставин після подання апеляційної скарги, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та підтверджують доводи апеляційної скарги щодо порушення принципів змагальності, рівності сторін і добросовісності процесуальної поведінки Позивача.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 по справі №916/4393/25; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі; вирішено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 по справі №916/4393/25 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/4393/25.
05.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
06.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У своєму відзиві Позивач зазначає, що в матеріалах справи міститься квитанція про отримання Відповідачем позовної заяви та всіх доданих до неї документів. А відтак, твердження Відповідача про неможливість ознайомитись із матеріалами справи є безпідставними та не доведеними, адже вони спростовуються відомостями про надсилання стороні Відповідача всіх матеріалів позовної заяви.
Позивач зазначає, що Відповідач мав достатньо документів в доступі для ознайомлення щоб спростувати або ж оспорити якимось чином факт укладання кредитного договору із ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" чи отримання коштів від кредитора, або ж нарахувань відсотків, чи іншого, однак, не зробив цього, і суд першої інстанції цілком слушно зазначив, що Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав. 
Позивач звертає увагу, що Апелянтом не надано жодного доказу на спростування позиції чи вимог Позивача, а тому просить залишити апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
09.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни надійшла відповідь на відзив.
09.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшли додаткові пояснення щодо пояснень Відповідача.
10.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
10.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни надійшли додаткові пояснення у справі.
11.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшли додаткові пояснення.
12.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни надійшла заява про неприпустимість зловживання процесуальними правами, у якій остання просить взяти до уваги обставини викладені у цій заяві при оцінці поведінки представника Позивача та надати належну правову оцінку дотриманню учасниками справи принципів добросовісності, взаємної поваги та професійної етики.
16.02.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшли додаткові пояснення щодо заяви Відповідача про неприпустимість зневажливої процесуальної поведінки представника Позивача.
Перш ніж перейти до розгляду справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частини друга, п`ята статті 161 Господарського процесуального кодексу України).
В свою чергу, відповідно до статей 258 та 263 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи на стадії апеляційного провадження є саме апеляційна скарга та відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
В силу частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оскільки надані Відповідачем відповідь на відзив, додаткові пояснення та заява у якій по суті Відповідач не просить застосовувати до Позивача заходи процесуального примусу, а лише просить врахувати надані у ній поясненна та оцінити поведінку Позивача, а також надані Позивачем численні додаткові поясненні та заперечення на відповідь на відзив подані поза межами строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, Сторонами наведено додаткові доводи щодо наявності підстав для задоволення або відмови у задоволенні апеляційної скарги Відповідача, і заявники при цьому не просили дозволу подати такі пояснення, не заявляли клопотання про поновлення строку на їх подання, а суд поза межами цього строку не визнав їх подання необхідним, колегія суддів залишає без розгляду подані з 09.02.2026 по 16.02.2026 Сторонами письмові пояснення, відповіді та заперечення (а саме: від 28.01.2026 вх.№297/26/Д1, від 09.02.2026 вх.№297/26/Д3, від 09.02.2026 вх№297/26/Д4, від 10.02.2026 вх.№297/26/Д5, від 10.02.2026 вх.№297/26/Д6, від 11.02.2026 вх.№297/26/Д7, від 12.02.2026 вх.№297/26/Д8, від 16.02.2026 вх.№297/26/Д9) на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що приписи пункту 3 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України дійсно наділяють учасників справи правом надавати суду пояснення. Але, подаючи їх, сторони обмежені строками, визначеними процесуальним законом. Тому немає підстав не застосовувати приписи частин першої та другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №917/1338/18.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що всі доводи щодо суті спору представники сторін мали можливість висловити у апеляційній скарзі та відзиві на неї. 
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Фізичною особою - підприємцем Михайлакій Наталія Олександрівна укладено Договір № 491022- КС-002 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".
ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 27.03.2024 направлено Фізичній особі - підприємцю Михайлакій Наталія Олександрівна, пропозицію (оферту) укласти Договір № 491022- КС-002 про надання кредиту. 
27.03.2024 Фізична особа - підприємець Михайлакій Наталія Олександрівна, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру № 491022-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено Фізичній особі - підприємцю Михайлакій Наталія Олександрівна, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0303, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 
Отже, 27.03.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Фізичною особою - підприємцем Михайлакій Наталія Олександрівна було укладено Договір № 491022- КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 58 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). 
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15061207 процентів за кожен день користування Кредитом. 
Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. 
Відповідно до п. 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
З матеріалів справи вбачається, що Позивач надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 58000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). 
10.05.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Михайлакій Наталія Олександрівна укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 491022-КС-002 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". 
Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти "Термін дії Договору" в новій редакції, а саме: "Термін дії Договору: до 17.01.2025".
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 491022-КС-002 Позичальника Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталія Олександрівна, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 491022-КС-002 на загальну суму 50814,50 грн.
Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни заборгованості за Договором про надання кредиту від 27.03.2024 № 491022-КС-002 в розмірі 205 401,74 грн., з якої 57 693,70 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 147 708,04 грн. - сума прострочених платежів по процентах та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2464,82 грн, а також суму судових витрат.
Як зазначалось раніше, рішенням Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 у даній справі позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за Договором № 491022-КС-002 про надання кредиту від 27.03.2024, що становить 205 401,74 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 57 693,70 грн, суми прострочених платежів по процентах в розмірі 147 708,04 грн та судовий збір у сумі 2 464,82 грн.
Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. 
У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За умовами ч.1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
За змістом статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина 3).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина 4).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Отже із змісту названих положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір.
Судова колегія вважає, що надані Позивачем докази на підтвердження обставини укладання між сторонами електронного договору за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, відповідають критерію вірогідності щодо обставини укладання між сторонами договору.
При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19).
Таким чином, судова колегією встановлено, що Договір № 491022- КС-002 укладений Сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, а також з урахуванням доведення матеріалами справи обставини перерахування на рахунок Відповідача грошових коштів, суд зазначає про наявність у Відповідача обов`язку з повернення кредитних коштів.
Згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом раніше, 27.03.2024 між "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Фізичною особою - підприємцем Михайлакій Наталія Олександрівна було укладено Договір № 491022- КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 58000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Приналежність Відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_3 , на яку перераховувались кредитні кошти підтверджується відповіддю АТ «ПУМБ», наданою на запит господарського суду.
Окрім того банком надано виписку по рахунку за вказаною карткою, з якого вбачається зарахування коштів 27.03.2024 у розмірі 58 000 грн.
За змістом частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Водночас порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як встановлено судовою колегією із наявних у справі доказах, Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 491022- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 491022-КС-002 Позичальника Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталія Олександрівна, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором. 
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 491022-КС-002 Позичальника Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталія Олександрівна, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 491022-КС-002 на загальну суму 50814,50 грн.
Доказів повернення суми кредиту матеріали справи не містять.
Враховуючи підтвердження матеріалами справи обставини укладання між Сторонами договору у письмовій формі та обставини надання Позивачем кредитних коштів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Відповідача суми заборгованості по тілу кредиту у сумі 57693,70 грн.
Крім того, відповідно до ч.1ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 Цивільного кодексу України).
Частинами 1 та 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Процентна ставка, а також розмір комісії сторонами погоджено умовами укладеного між ними договору.
За результатами перевірки розрахунку процентів та комісії з урахуванням визначеного Позивачем періоду її нарахування судовою колегією не виявлено помилок у розрахунку.
З огляду на наведене, судова колегія вважає, що Позивачем проведено нарахування у межах строку кредитування, а сума вимог зі сплати комісії не перевищує її розмір, який визначений умовами Договору.
При цьому, Позивачем не нараховано на прострочені платежі відсотки річні або інфляційні втрати, чим дотримано вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 147 708,04 грн - прострочених платежів по процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судова колегія звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, основним доводом Апелянта є посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ненадання доступу до матеріалів справи з метою ознайомлення.
Будь-яких доводів стосовно суті спору апеляційна скарга не містить, як і не містить жодних доводів на спростування позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА".
Колегією суддів встановлено, що 29.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни заборгованості за Договором про надання кредиту від 27.03.2024 № 491022-КС-002 в розмірі 205 401,74 грн, з якої 57 693,70 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 147 708,04 грн - сума прострочених платежів по процентах.
Означену позовну заяву з додатками до неї було надіслано до Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд Відповідачу 29.10.2025 о 14-33 год.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4393/25; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін); запропоновано Відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 Господарського процесуального кодексу України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду; встановлено Позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України протягом 10 днів з дня отримання відзиву; встановлено Відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 Господарського процесуального кодексу України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив; повідомлено учасників справи про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 судом витребувано у Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:
- письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Михайлакій Наталія Олександрівна (РНОКПП НОМЕР_4 );
- письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 27.03.2024 року (дата видачі кредиту) по 17.01.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).
Зобов`язано Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» надати до суду витребувані документи не більш ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання ухвали суду про витребування доказів.
Означені ухвали доставлено до Електронних кабінетів Сторін 05.11.2025, що підтверджується інформацією наявною в підсистемі Електронний суд у картках руху документів.
Крім того, ухвалу суду про витребування доказів було надіслано супровідним листом засобами потового зв`язку на адресу АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 10.11.2025.
Колегія суддів зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
За умовами частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему (далі - Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.
Таким чином, з 05.10.2021, тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІКС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України. 
01.12.2025 до Господарського суду Одеської області засобами поштового зв`язку надійшли витребувані ухвалою суду від 03.11.2025 документи (вх.№38273/25).
Судова колегія звертає увагу, що означені документи наявні в підсистемі Електронний суд. Як встановлено апеляційним судом, вказані документи було відскановано та додано до матеріалів електронної справи 01.12.2025. Судова колегія звертає увагу, що після сканування означених документів та долучення до матеріалів справи, їх було доставлено до Електронних кабінетів Сторін 02.12.2025, що підтверджується карткою руху документа, наявною в підсистемі Електронний суд.
Колегією суддів перевірено вкладення до означеного документу та встановлено, що вкладення повністю відповідає надісланим засобами поштового зв`язку 01.12.2025 (вх.№38273/25) документам.
Разом з тим, 02.12.2025 Фізична особа - підприємець Михайлакій Наталія Олександрівна звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу, у якій Відповідач просив надати їй можливість ознайомитися з документами, отриманими судом на виконання ухвали від 03.11.2025 у справі № 916/4393/25, після їх фактичного надходження до суду; завантажити їх до системи Електронного суду для можливості повноцінного ознайомлення; у разі надходження документів в електронному вигляді - надіслати також їх копії на мою електронну адресу: n.lawyer.od@gmail.com.
Враховуючи встановлені судовою колегією обставини, завантаження судом першої інстанції надісланих засобами поштового зв`язку документів у день їх надходження (а саме - 01.12.2025) у підсистему Електронний суд, враховуючи, що всі учасники справи мають зареєстровані Електронні кабінети, Відповідачу доставлено в Електронний кабінет означений документ 02.12.2025, що підтверджується карткою руху документа в підсистемі Електронний суд, а тому судова колегія вважає безпідставними та жодним чином не доведеним порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Судова колегія звертає увагу, що рішення ухвалено через місяць після подання заяви про ознайомлення в електронному вигляді завантажених до Електронного суду документів, Відповідач не був позбавлений права подати відзив на позовну заяву у встановлені ухвалою суду про відкриття провадження строки, а саме - до 20.11.2026 (з урахуванням дати отримання ухвали суду, а саме 05.11.2025), що Відповідачем зроблено не було. 
При цьому, встановлений судом строк на подання відзиву на позовну заяву не ставиться в залежність від надходження до суду витребуваних документів.
Більш того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Апелянт жодним чином не оскаржує рішення суду по суті спору, апеляційна скарга не містить жодного доводу стосовно спростування наявності у ного зобов`язань за Кредитним договором, а лише посилається на порушення, на його погляд, судом першої інстанції процесуальних норм, що спростовується встановленими вище обставинами.
Судова колегія зазначає, що в прохальній частині апеляційної скарги Апелянт невірно тлумачить норми права, а тому суд апеляційної інстанції звертає увагу Відповідача на наступне.
Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;
4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;
5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;
6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Відтак, чинним процесуальним кодексом не передбачено повноважень апеляційного суду скасувати рішення суду по суті спору та направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.
Також, колегія суддів звертає увагу на помилковість міркувань Апелянта стосовно неможливості встановлення апеляційним судом обставин у даній справі через неподання Відповідачем відзиву на позовну заяву в суді першої інстанції, оскільки Апелянт при зверненні з апеляційної скаргою не був позбавлений права висловити всі свої заперечення по суті спору. 
Більш того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Водночас, Апелянт до своєї апеляційної скарги не просить залучити жодний доказ із клопотання про поновлення строку на його подання та не висловлює будь-яких заперечень стосовно суті спору. Скаржник просить оскаржуване рішення скасувати, а справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі.
З огляду на встановлені судом обставини, надсилання всіх документів по справі в Електронні кабінети Сторін, що підтверджується картками руху документів в підсистемі Електронний суд, у тому числі витребуваних ухвалою суду від 03.11.2025 документів, які доставлено до Електронного кабінету Відповідача 02.12.2025, судова колегія не вбачає жодних порушень судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається у своїй апеляційній скарзі Відповідач. 
ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 по справі №916/4393/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни - без задоволення.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Михайлакій Наталії Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 по справі №916/4393/25 -залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 по справі №916/4393/25 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Матеріали справи №916/4393/25 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України.
Постанову складено та підписано 04.05.2026, у зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії суддів Діброви Г.І. з 13.04.2026 по 18.04.2026 у відрядженні та відпустці, а також перебуванням судді-учасника колегії суддів Ярош А.І. з 17.04.2026 по 01.05.2026 у відпустці.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва 

А.І. Ярош