ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 674/2019/25
Провадження № 22-ц/820/965/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І., 

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області в складі судді Шафікової Ю.Е. від 24 лютого 2026 року 
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року ТОВ «ФК Єврокредит», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 31 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір №TDB.2021.0022.25135 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Сторони погодили всі істотні умови, в тому числі, у п.4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору сторони узгодили конкретні умови щодо розміру ліміту кредитної лінії; тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності); розмір обов`язкового мінімального платежу; строк сплати обов`язкового мінімального платежу; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. 
Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. 
Відповідачка користувалася кредитними коштами, проте свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконала. Станом на 03.09.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 26103,68 грн., з яких заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) 9238,83 грн.; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 16864,85 грн.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № TDB.2021.0022.25135.
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за яким позивач набув право вимоги до відповідачки за зазначеним кредитним договором.
ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК Єврокредит» за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 у розмірі 26103,68 грн.
За цих обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 26103,68 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та оплату професійної правничої допомоги в сумі 11200 грн.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року в розмірі 26103,68 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11200 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. Вказує, що суд не врахував відсутність у справі доказів укладення кредитного договору із визначенням процентної ставки, на яку посилається позивач. Вона не здійснювала будь-які конклюдентні дії, щодо укладення з кредитором кредитного договору із визначенням процентної ставки, відтак вимога щодо стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором необґрунтована та задоволенню не підлягає. Позивачем не доведено факт укладення нею цього кредитного договору саме з визначенням процентної ставки, на яку посилається позивач, що вказує на відсутність порушеного права позивача в частині стягнення відсотків за кредитним договором. Заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим представником позивача на виконання відповідних робіт, обсягом наданих представником позивача послуг, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з нього витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 31 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено шляхом підписання заяви-договору №TDB.2021.0022.25135 про приєднання Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
Заяву-договір №TDB.2021.0022.25135 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підписала особисто власноручним підписом.
Сторони погодили і Клієнт своїм підписом підтвердив, що ця заява-договір, Договір з додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті, так i в інших частинах Договору та підтвердила, що з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлена і згідна.
Відповідно до п.2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи.
Відповідно до п.4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалося кредитне обслуговування банком рахунку клієнта, зокрема: розмір ліміту кредитної лінії (максимальний ліміт – 200000 грн; сума доступного ліміту – згідно із Паспортом споживчого кредиту); строк кредиту – 12 міс.; тип та розмір процентної ставки – базова процентна ставка 56%, у пільговий період – 0,0001%; розмір обов`язкового мінімального платежу – 5 %; строк сплати обов`язкового мінімального платежу – передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період; - орієнтовну реальну річну процентну ставку – 87,30%.
Згідно з випискою АТ «Мегабанк» по особовому рахунку відповідачки остання користувалася кредитними коштами банку.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 03.09.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 26103,68 грн., з яких заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) складає 9238,83 грн.; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 16864,85 грн., що підтверджується довідкою – розрахунком.
03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за Кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року.
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги за Кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №1/12 від 27 грудня 2024 року ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року в загальному розмірі 26103,68 грн., з яких заборгованість за кредитом 9238,83 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 16864,85 грн.
Згідно виписки по рахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року станом на 03.09.2024 року становить 26103,68 грн., з яких заборгованість за кредитом 9238,83 грн.; заборгованість по відсотках 16864,85 грн.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору і уклали кредитний договір - заява-договір та пропозиція про укладення кредитного договору підписана відповідачкою особисто. Відповідачка не виконала зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому наявні підстави для стягнення цього боргу на користь позивача як нового кредитора. 
Доводи про помилковість цих висновків суду є безпідставними, зважаючи на таке.
Так, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
За змістом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч.1-2 ст. 207 ЦК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заяву-договір №№TDB.2021.0022.25135 про приєднання Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підписала особисто власноручним підписом. Примірник заяви-договору отримала одразу в день її підписання, про що свідчить її підпис.
Підписанням заяви-договору ОСОБА_1 засвідчила отримання всієї інформації про умови кредитування.
Згідно виписки по особовому рахунку від 03.12.2022 року по 03.09.2024 року ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, перерахованими їй на рахунок № НОМЕР_1 , що цілком відповідає умовам договору. Випискою по особовому рахунку відображено інформацію про списання та зарахування коштів на рахунок відповідачки.
Згідно з розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_1 станом 03.09.2024 року за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року становить 26103,68 грн., з яких заборгованість за кредитом 9238,83 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 16864,85 грн.
Відповідачка не спростувала достатніми та допустимими доказами факт підписання та укладення угоди про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
Також ОСОБА_1 не подала суду жодних доказів, які б спростовували факт отримання нею кредитних коштів від АТ «Мегабанк», не обґрунтовувала та не довела набуття цих коштів від кредитора з інших правових підстав, не спростувала розрахунок заборгованості, поданий позивачем.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 14.07.2020 року в справі №367/4970/13-ц), заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, процесуальним обов`язком боржника є надання до суду доказів, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором, так і розмір боргу.
Водночас згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.10.2018 року (справа №910/18036/17), від 23.10.2019 року (справа № 917/1307/18) вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). 
У п.4 договору сторони узгодили розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.
Відповідачка, діючи згідно принципу свободи договору (п.11 заяви-договору), погодилася з умовами та підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується зі змістом договору, тому безпідставним є твердження апелянтки про неповідомлення її про умови кредитування та безпідставне нарахування відсотків.
Матеріалами справи підтверджується перехід права вимоги до ТОВ «ФК Єврокредит» за кредитним договором №TDB.2021.0022.25135 від 31.08.2021 року, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 26103,68 грн. заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь позивача.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, що укладений позивачем із Адвокатським об`єднанням Альянс ДЛС, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаток №2 до договору про надання правничої допомог №1/07 від 01 липня 2025 року, акт приймання - передачі послуг з правничої допомоги №12135026 від 14.08.2025, що містить опис послуг.
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач в позовній заяві навів витрати понесені на професійну правничу допомогу у цій справі, проте представник відповідачки Савченко Я.В. у відзиві на позовну заяву не заявляв про неспівмірність понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, а тому у суду не було підстав для зменшення цих витрат.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 травня 2026 року.

Судді         Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк