ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/1324/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої – судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в особі представника Січки В.В., звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також у військово-обліковий документ в електронній формі ОСОБА_1 відомості про те, що на підставі Постанови (у виді довідки) військово-лікарської комісії №1107 від 29.02.2022 року (сформованої та виданої згідно Додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; 2) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести актуальні персональні дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також у військово-обліковий документ в електронній формі ОСОБА_1 відомості про те, що на підставі Постанови (у виді довідки) військово-лікарської комісії №1107 від 29.02.2022 року (сформованої та виданої згідно Додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
24 березня 2026 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.
Вказаною ухвалою витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1107 від 29.02.2022 року про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Ухвалою суду 02 червня 2026 року витребувано: від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію довідки військово-лікарської комісії про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби № НОМЕР_1 із достовірною датою її видачі, а також усіх наявних документів та матеріалів, які підтверджують проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії; від ОСОБА_1 належним чином завірені копії всіх сторінок військового квитка № НОМЕР_2 .
04 червня 2026 року до суду від представника позивача надійшли витребувані докази.
Ухвалою суду від 16 червня 2026 року витребувано повторно докази від відповідача.
22 червня 2026 року до суду надійшли пояснення представника відповідача про неможливість надання витребуваних доказів, у зв`язку з тим, що документи пов`язані з діяльністю відповідної ВЛК, у тому числі документи, які могли містити відомості щодо проходження позивачем військово-лікарської комісії були вилучені правоохоронними органами в межах кримінального провадження. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно довідки ВЛК № 1107 від 29.02.2022 року позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 321-д від 29.03.2026 року. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 02.12.2025 року, в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та у військово-обліковий документ в електронній формі про виключення позивача з військового обліку на підставі постанови ВЛК № 1107 від 29.02.2022 року. Однак, відповідач відповідні відомості до реєстру не вніс. Позивач вважає, що у зв`язку з наявністю довідки про непридатність до військової служби повинен обліковуватись у Реєстрі як особа непридатна до військової служби, з виключенням з військового обліку. 
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що у лютому 2022 року було 28 календарних днів, що на його думку, унеможливлює існування довідки військово-лікарської комісії № 1107 від 29.02.2022 року. У зв`язку з чим, відсутня можливість її подати до суду. Зазначає, що позивач повинен був протягом строку дії довідки ВЛК звернутися до відповідного РТЦК для внесення змін до військово-облікових документів.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 в довідці від 29.03.2022 року № 321-д допущено описку при зазначенні дати довідки ВЛК № 1107.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. 
Судом встановлено, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29 березня 2022 року № 391-д позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки № 1107 військово-лікарської комісії від 29.02.2022 року, з виключенням з військового обліку та не підлягає призову на військову службу по мобілізації відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказана довідка дійсна до 24.05.2022 року. 
27 листопада 2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також у військово-обліковий документ в електронній формі відомості про те, що він, на підставі постанови (у виді довідки) ВЛК № 1107 від 29.02.2022 року визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідь на вказану заяву відповідач не надав. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, у редакції від 16.04.2021, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
За змістом пункту 1.1 глави 2 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Відповідно до пункту 22.1 глави 22 Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК). 
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу (підпункт «в» пункту 22.1 глави 22 Положення № 402).
Згідно пункту 22.2 глави 22 Положення № 402 книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій.
Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії. Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та в історію хвороби записується дата та зміст постанови штатної ВЛК. Штатні ВЛК ведуть книгу протоколів тільки на осіб, які пройшли медичний огляд безпосередньо в цих комісіях, та алфавітний облік розглянутих протягом року свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК). У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).
У пункті 22.5 глави 22 Положення № 402 визначено, що свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: 1) на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; 2) на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках (пункт 22.9 глави 22 Положення № 402).
Відповідно до підпункту «б» пункту 22.6 глави 22 Положення № 402 у воєнний час свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК затвердженню на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
Постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів (пункт 22.3 глави 22 Положення № 402).
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних (резервістів) до 30.12.2022 був урегульований постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, а з 05.01.2023 - постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.
Відповідно до п. 2 Порядку № 921 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 921 військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.
У відповідності до п. 5 Порядку № 921 з метою ведення військового обліку в державі утворюється система військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - система військового обліку).
Системою військового обліку є визначена законодавством сукупність узгоджених за метою та завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних.
Для забезпечення військового обліку створюється Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - автоматизована інформаційна телекомунікаційна система, яка призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про військовозобов`язаних (призовників).
Згідно з п. 15 Порядку № 921 військовий облік здійснюється з урахуванням встановленого в Україні порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники і військовозобов`язані працюють (навчаються).
За правилами пункту 16 Порядку № 921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів, а саме для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.
Пунктом 56 Порядку № 921 передбачено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.
Таким чином, норми Порядку № 921 на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на момент видачі довідки ВЛК на підставі якої позивач просить виключити його з військового обліку передбачав, що виключення з військового обліку є не автоматичним наслідком прийняття військово-лікарською комісією рішення про непридатність до військової служби, а окремою адміністративною процедурою, яка передбачає вчинення уповноваженим органом визначених дій щодо оформлення такого рішення та внесення відповідних відомостей до військово-облікових документів.
Так, з аналізу наведених норм убачається, що рішення військово-лікарської комісії є підставою для ініціювання відповідної процедури виключення з військового обліку, однак саме по собі не замінює адміністративного акту уповноваженого органу та не є самостійною та достатньою правовою підставою для автоматичного виключення особи з військового обліку без прийняття відповідного рішення та вчинення визначених законодавством дій територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в установленому порядку.
В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що щодо позивача було завершено встановлену законодавством процедуру виключення з військового обліку. 
Судом установлено, що у військовому квитку позивача відсутні будь-які відомості про виключення його з військового обліку за станом здоров`я, що свідчить про відсутність належного документального оформлення результатів проходження відповідної процедури виключення з військового обліку та відображення таких відомостей у військово-облікових документах позивача.
З урахуванням наведеного, а також положень пункту 56 Порядку № 921, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, позивач як військовозобов`язаний не був позбавлений можливості та повинен був вчинити дії, спрямовані на ініціювання та завершення процедури виключення з військового обліку, зокрема шляхом особистого звернення до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з необхідними військово-обліковими документами.
При цьому, суд враховує, що позивач обґрунтовує заявлені вимоги довідкою, виданою у 2022 році, тобто у період дії Порядку № 921, який регулював порядок виключення з військового обліку та встановлював обов`язок вчинення визначених дій для реалізації відповідного рішення військово-лікарської комісії.
В той же час, позивачем не надано доказів звернення до відповідача після отримання довідки ВЛК із вимогою про внесення відповідних відомостей до військово-облікових документів, як і не надано доказів відмови чи ухилення відповідача від вчинення таких дій.
За таких обставин, суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача, а відтак і підстав зобов`язувати вносити дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та до військово-облікового документу в електронній формі про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, зокрема частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ: 

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька