Доманівський районний суд Миколаївської області 
вул.Центральна, 35 м. смт. Доманівка Вознесенський район Миколаївська область Україна 56400 
e-mail: inbox@dm.mk.court.gov.ua
Справа № 475/1232/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

04.05.2026	смт. Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Єгорової Н.І.,
при секретареві Маковецькій Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Фінпром Маркет" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором кредиту № 8326221 в розмірі 22621 гривень , судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 гривень.
В позовній заяві позивач посилається на те, що 08.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит № 8326221 в електронній формі, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору обумовлено, що кредитодавець надає позичальнику кошти в кредит в розмірі 9000 грн. строком на 364 днів(з 08.06.2025 по 06.06.2026) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % ,які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією в розмірі 17.25%від суми кредиту,що склала 1552.50грн.. У разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 450грн.за кожен день понадстрокового користування. Договір укладено в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора 265025.
Позикодавець виконав умови договору, перерахувавши позичальнику кошти на банківський рахунок.
Відповідач ухиляється від виконання Договору кредиту № 8326221 від 08.06.2025, внаслідок чого у неї виникла заборгованість , яка склала 22621 грн., з якої - 9000 грн.заборгованості за основною сумою боргу; 7568.50 грн.- сума заборгованості за процентами, 1552.50грн.-заборгованість за комісією, 4500 грн.-сума заборгованості за пенею/неустойкою .
16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 , за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8326221 від 08.06.2025 .
Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути заборгованість за договором, судовий збір , а також витрати на професійну правову допомогу.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 ...в судове засідання не з"явилася,про час та місце розгляду справи двіччі повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Із матеріалів справи вбачається, що 08.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит № 8326221 , за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 9000 грн. строком на 365 днів із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % в день . Комісія складає 17.25 % від суми позики та становить 1552.50 грн.
Договір кредиту укладено в електронній формі та підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 265025 , що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу , у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 8326221 від 08.06.2025 , виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
Вказаний факт підтверджено витребуваною ухвалою суду від 25.02.2026 інформацією АТ Перший український міжнародний банк" №КНО-07.8.5/5308 БТ від 01.04.2026 .
Позичальник неналежним чином виконувала зобов"язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість.
16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25 , за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8326221 від 08.06.2025 .
Відповідно до Реєстру боржників - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/10/25 , в тому числі до відповідача ОСОБА_1 ,№2810 в реєстрі, на суму заборгованості 22621 грн., яка складається з 9000 грн.заборгованості за основною сумою боргу; 7568.50 грн.- сума заборгованості за процентами, 1552.50грн.-заборгованість за комісією, 4500 грн.-сума заборгованості за пенею/неустойкою .
Згідно розрахунку заборгованості за період з 15.10.2025 по 24.10.2025 , складеного позивачем, заборгованість складає 22621грн..
Відповідач ОСОБА_1 наявність та розмір заборгованості за кредитним договором не спростувала, жодних доказів щодо погашення заборгованості не надала. 
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази суд приходить до висновку, що позивачем доведено укладення договору про надання кредиту з відповідачем. Відповідачка отримала грошові кошти в кредит, однак в строки, визначені договором їх не повернула 
Суд вважає доведеними заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту в сумі 9000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 7568 .50 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією в сумі 1552.50 грн., суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 1552 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо стяґгнення заборгованості за пенею в сумі 4500 грн., суд приходить до висновку, що дана позовна вимога задоволенню не підляггає, оскуільки позивачем не обгрунтовано нароахування пені, не зазначено період нарахування та яке саме порушення сприяло нарахування неустойи.
За таких обставин, суд не має можливості перевірити правомірність нарахування штрафних санкцій, а тому вважає доцільним в задоволені даної вимоги відмовити.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам і складають 1774.25 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Доказами витрат на надання правничої допомоги, позивачем подано Договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги,укладений 25.08.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокат Ткаченко Ю.О. Відповідно до витягу з Акту №6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП , розмір правничої допомоги склав 4500,00 грн.
Беручи до уваги складність спору, пропорційність ціни позову до ціни наданих послуг, суд вважає доцільним стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги в сумі 4500 грн. 
Керуючись ст.ст. . 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, адреса місцезнаходження: вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, Київська обл., 08205, заборгованість за Договором про надання коштів у кредит № 8326221 від 08.06.2025 в розмірі 16568.50 грн., яка складається з 9000 грн.заборгованості за основною сумою боргу; 7568.50 грн.- сума заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, адреса місцезнаходження: вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, Київська обл., 08205 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 1774.25 та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 4500 грн.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя   	Н. І. Єгорова