Справа № 748/1096/26 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В. 	
Провадження № 33/4823/553/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду Гусач О.М., 

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Підмогильної Я. Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Підмогильної Я. Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, учасника бойових дій, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив місцевий суд, ОСОБА_1 , 02 квітня 2026 року, о 07 год. 16 хв., по вул. Дружби, буд. 10, у с. Количівка, Чернігівського району та області, керував транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміні шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Підмогильна Я. Я. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.
Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, категорично заперечує проти фактичних обставин події, викладених в постанові суду, доведеності провини ОСОБА_1 на підставі належних і допустимих доказів, які є необхідними для розгляду справи в порушення Правил дорожнього руху.
Мотивує тим, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, оскільки жодних Правил дорожнього руху він не порушував, а отже усі подальші дії поліції є похідними від порушення закону, а тому докази не можуть бути допустимими. 
Вказує, під час зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не було повідомлено жодних ознак алкогольного сп`яніння і прямої та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, він лише повідомив що їде на службу у наряд та пройде перевірку на стан алкогольного сп`яніння за місцем проходження служби у с. Козелець. 
Зазначає, від права керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений не був та оскільки він був абсолютно впевнений, що не вживав алкогольні напої, 02.04.2026 року о 08 год. 50 хв. (після наради) звернувся за місцем проходження служби у с. Козелець до КНП «Козелецька лікарня інтенсивного лікування» Козелецької селищної ради для самостійного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, разом із тим, йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю направленні від поліції. Не погоджуючись із таким рішенням 02.04.2026, о 10 год. 10 хв. (менше ніж через 2 години від часу складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629908 від 02.04.2026, о 07 год. 34 хв.) ОСОБА_1 звернувся до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно Виписки №199 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.04.2026, ОСОБА_1 , тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Згідно результату приладу Алкотестер Драгер 6820 - показник 0,00 проміле. Взята кров і сеча, згідно результатів токсикологічного обстеження етанол не виявлено (кров - показник 0,00 проміле, сеча - показник 0,00 проміле). 
Таким чином, ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння ані під час керування транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 02.04.2026 року, ані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629908 від 022026 року. 
Звертає увагу суду на те, що зупиняючи транспортний засіб 02.04.2026, яким керував ОСОБА_1 працівники патрульної поліції самостійно придумали норму для зупинки, перекручуючи зміст п. 10 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» (об`єктивно розуміючи, що водій, ОСОБА_1 не допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити), окрім цього працівниками патрульної поліції не було повідомлено жодних ознак алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 . Сама поведінка ОСОБА_1 , який не відмовлявся під проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зумовлена тим, що він поспішав на службу у с. Козелець для несення військового обов`язку і неодноразово просив працівників патрульної поліції провести огляд на стан алкогольного сп`яніння в с. Козелець. 
Звертає увагу суду та просить врахувати особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності раніше за ст. 130 КУпАП не притягувався, окрім того є військовослужбовцем, а керування транспортним засобом є вкрай необхідним при виконанні ним службових завдань в умовах воєнного стану пов`язаних з виїздами в зону активних бойових дій. 
Окрім цього на утриманні ОСОБА_1 перебувають четверо малолітніх дітей та дружина, яка є інвалідом III групи з дитинства, керування транспортним засобом є необхідним для забезпечення нормальної життєдіяльності, навчання та лікування дітей та дружини.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Підмогильна Я. Я. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , аргументи захисника адвоката Підмогильної Я. Я., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 629908 від 02 квітня 2026 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом поліцейського взводу 1 роти №4 БУПП в Чернігівській області Гуз С. від 02.04.2026; довідками старшого інспектора ВАП УПП в Чернігівській області Літош Д. від 03.04.2026; інформацією, яка розміщена на CD диску, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану сп`яніння та причини відмови від його проходження /посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі/.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів, вбачається що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, після зупинки та перевірки документів о 07 год. 18 хв. поліцейська вказала на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, на що він о 07 год. 19 хв. зазначив, що на місці проходити огляд не буде. О 07 год. 19 хв. поліцейська пропонує проїхати для освідування до найближчого закладу охорони здоров`я та о 07 год. 19 хв. роз`яснює відповідальність, яка передбачена за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. О 07 год. 20 хв. працівник поліції повторно вказує на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння з пропозицією пройти огляд. О 07 год. 20 хв. ОСОБА_1 вказує, що він стовідсотково відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці, і в медичному закладі та о 07 год. 20 хв. вказує, що не має підстав проходити йому огляд на стан сп`яніння. О 07 год. 21 хв., ОСОБА_1 вказує, що може проїхати до медичного закладу в селищі Козелець, на що поліцейська о 07 год. 21 хв. відповіла, що або він проходить на місці або в м. Чернігові. О 07 год. 22 хв., ОСОБА_1 наголошує на тому, що в нього нарада, на що поліцейська відповіла, про можливість проходження огляду на місці, однак ОСОБА_1 вказує, що хоче їхати до медичного закладу в той населений пункт де працює. О 07 год. 24 хв. поліцейська роз`яснила ОСОБА_1 права особи, що притягується до адміністративної відповідальності та склала відносно нього протокол. 
Відповідно до п. 9 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу на той факт, що поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність, так само як і водій не повинен ставити певні умови за яких він може пройти огляд, вибираючи медичний заклад на власний розсуд, адже пункт 9 Інстукції від 09.11.2015 №1452/735 чітко визначає, що таким медичним закладом має бути найближчий від місця зупинки.
Враховуючи те, що водія ОСОБА_1 було зупинено в с. Количівка то найближчим закладом охорони здоров`я було КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, що розташовується у м. Чернігові, з урахуванням чого вимоги поліцейської були обґрунтованими, коли вона пропонувала проїхати ОСОБА_1 до вказаного закладу. В свою чергу зазначення ОСОБА_1 про бажання пройти огляд в селищі Козелець, яке розташоване більш ніж за 50 км від місця зупинки не ґрунтуються на вимогах п. 9 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735 та не надає право нехтувати законною вимогою поліцейського, яку водій має неухильно виконувати.
Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейського у визначеному Законом порядку.
Крім того, нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись наведеним переліком ознак алкогольного і наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.
Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.
Водночас, ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння відображені не тільки в протоколах про адміністративне правопорушення, а й в направленнях на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.
Те, що ОСОБА_1 категорично заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не звільняло його від обов`язку пройти медичний огляд на спростування підозр поліцейських чи їх підтвердження.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння носять суб`єктивний характер.
Місцевий суд правильно звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженими державою особами. Проте, ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також, ОСОБА_1 та його захисником не надано відомостей про те, що останні звертались до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Тобто, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції, незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як ОСОБА_1 так і його захисником суду не надано.
Посилання захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують. До того ж питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції правильно критично поставився до наданої захисником Виписки із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого №199 від 10.04.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 , 02 квітня 2026 о 10 год.10 хв., пройшов огляд у КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради та відповідно до якого є тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, оскільки даний результат було отримано ОСОБА_1 на підставі його самозвернення, без присутності працівників поліції, та пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ст. 266 КУпАП. Суд першої інстанції правильно визнав дані докази неналежними, так як протокол відносно ОСОБА_1 складено працівниками поліції за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення у відповідності до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Твердження апелянта про те, що під час розгляду даної справи судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не доводять наявність в його діях складу вчинених правопорушень, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути її довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
При цьому, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів є невід`ємною частиною стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Підмогильної Я. Я. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернігівського апеляційного суду	О. М. Гусач