Справа № 353/1333/23 
Провадження № 22-ц/4808/968/26 
Головуючий у 1 інстанції МОТРУК Л. І. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,
суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря   Панасюк В.О.,
з участю заявника та представників учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обертинська селищна рада (орган опіки та піклування) Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання громадянина недієздатним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Тлумацького районного суду від 18 березня 2026 року під головуванням судді Мотрук Л.І. у м. Тлумач,
в с т а н о в и в:
В листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду першої інстанції про визнання громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним в зв`язку з його станом здоров`я.
Вимоги заяви обґрунтував тим, що він із своєю сім?єю та із рідним братом по матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства довічно, внаслідок психічного розладу. Він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Батьки, які за життя доглядали брата, опікувалися ним, померли та в даний час догляд за ним здійснює він. У зв`язку із розладом психіки брата, виникла необхідність у визнанні його недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна для здійснення цивільних прав та обов`язків.
Просив постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним в зв`язку з його станом здоров`я. Встановити над ним опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 . 
Рішенням Тлумацького районного суду від 18 березня 2026 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 .
Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки по здійсненні над ним опіки покладено на Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування.
Судові витрати по справі покладено на рахунок держави.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлено до 18 березня 2028 року включно.
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду у частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_2 , оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, тому апелянт вважає, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.
Вважає, що подання органу опіки та піклування відповідає вимогам, зазначених у чинних нормах законодавства та висновках викладених у постановах Верховного Суду які були зазначені судом першої інстанції у своєму рішенні.
Суд міг безпосередньо сам дослідити, у випадку наявності сумнівів, питання прихильності ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , оскільки він був присутній у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні як самим заявником ОСОБА_1 так і представником Обертинської селищної ради зазначалось, що другий брат ОСОБА_3 не проживає з ОСОБА_2 , ніколи не здійснював за ним догляд. 
Також органом опіки та піклування досліджувалось питання стану здоров`я заявника, і у висновку зазначено, що при підготовці подання вивчались документи, серед яких є зокрема, медичний висновок про стан здоров`я, що свідчить про те, що заявник ОСОБА_1 не перебуває на обліку або не лікується в психоневрологічних та наркологічних закладах, відповідно, це не може бути підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном.
Що стосується висновку суду про те, що орган опіки та піклування застосував тільки формальний підхід до вирішення питання про призначення заявника опікуном, то такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у матеріалах справи міститься копія довідки про те, що ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності по зору з 28.02.2024 року безстроково, якому протипоказана важка фізична праця. У поданні органу опіки та піклування зазначено про те, що відсутні інші працездатні члени родини, тобто це питання досліджувалось при прийнятті рішення, крім того, про це додатково зазначено у додаткових поясненнях Обертинської селищної ради. 
Висновки суду щодо не дослідження можливості здійснення догляду за ОСОБА_2 другим братом ОСОБА_3 суперечать ч.3 ст. 63 ЦК України де зазначено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Як зазначалось органом опіки та піклування як в письмових так і в усних поясненнях, ОСОБА_3 , як і будь-яка інша особа, окрім заявника, із заявою про призначення її опікуном до органу опіки та піклування не зверталась. Відсутні також такі заяви до суду від членів сім`ї та близьких родичів ОСОБА_2 , відповідно ніхто інший, окрім заявника, не може бути призначений опікуном.
Заявник є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням. На даний час ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу на період до завершення мобілізації. Тобто його звернення із заявою про призначення опікуном за недієздатним братом жодним чином не свідчить про зловживання ним правами опікуна. Це питання досліджено органом опіки та піклування та про це зазначено у додаткових поясненнях.
Апелянт вважає, що позбавлення особи дієздатності та не призначення одночасно їй опікуна порушує її права та позбавляє можливості захисту інтересів, оскільки така особа, не має права вчиняти будь-якого правочину, а особа, яка законодавством наділена правом представляти її інтереси та вчиняти від її імені правочини, відсутня. 
В цьому випадку, ОСОБА_2 не може отримати пенсії у зв`язку із втратою годувальника після смерті матері, оскільки самостійно не може звернутись із заявою та необхідним пакетом документів до уповноважених органів, також не може оформити своє право як спадкоємця, після смерті матері, з тих же причин.
Просить рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким задоволити вимогу ОСОБА_1 про встановлення опіки та призначення його опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
ОСОБА_1 та його представник та представник Обертинської селищна рада (орган опіки та піклування) Івано-Франківського району Івано-Франківської області – Адамович М.М. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та представників учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, ураховуючи таке.
Встановлено, що згідно копії довідки серії 2-18 ІФ № 026987 від 13.04.1999 року, ОСОБА_2 являється особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, без перегляду (том 1, а.с. 4).
Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста від 24.10.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства довічно (т. 1, а.с. 3).
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які перебували у шлюбі з 12.06.1982 року по 06.09.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 00042352250 від 17.11.2023 року (т.1, а.с. 9, 12).
З паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 16.06.2005 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 15).
Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували у шлюбі з 09.10.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00042351828 від 17.11.2023 року (т.1, а.с. 10, 14).
Згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 12.12.2007 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 16).
Батько особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (том 1, а.с. 6) а матір ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (т. 1, а.с. 7).
Батько заявника, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (том 1, а.с. 8).
Згідно довідки виконкому Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 620 від 02.11.2023, ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 . Склад його сім?ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - заявник; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - дружина; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - брат; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – брат (т.1, а.с. 5).
Брат заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , являється особою з інвалідністю ІІІ групи по зору з 28.02.2024 року безстроково, якому протипоказана важка фізична праця, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 064735 від 12.09.2024 року та довідкою для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу від 24.10.2024 року (т.1, а.с. 113-115).
Із копії акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного проживання особи № 51 від 04.03.2025 року, виданого Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вбачається, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 разом із дружиною, двома неповнолітніми синами та братом, який є особою з інвалідністю з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, оскільки не здатний до самообслуговування та забезпечення побуту. Заявник доглядає за братом після смерті матері, яка була опікуном (т.1, а.с. 200).
Заявник ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_9 від 13.04.2023 року (т. 1, а.с. 202).
Із копії витягу військово-облікового документу з «Резерв+» від 17.07.2024 року, вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 відповідно до постанови ВЛК від 24.02.2022 року є придатним, однак згідно п.14 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має відстрочку до завершення мобілізації (т. 1, а.с. 203).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 307/2024 від 20.08.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , страждає стійким хронічним психічним розладом – помірною розумовою відсталістю, що згідно MKX-10 F 71, він не здатний усвідомлювати значення свої дії та керувати ними (том 1, а.с. 83-86). Крім того, у даному висновку зазначено, що ОСОБА_2 народився у сім`ї робітників старшим із трьох дітей; останній їсть, одягається самостійно, фізіологічні відправлення контролює.
Згідно подання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 132 від 20.09.2024 року, враховуючи інтереси ОСОБА_2 , з метою захисту його прав, здійснення за ним належного догляду, забезпечення його лікуванням у необхідних випадках, а також створення необхідних побутових умов проживання, вважають можливим призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у випадку визнання його недієздатним (т. 1, а.с. 93 зворот).
Відповідно до ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 297 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання фізичної особи недієздатною.
У силу положень ч. 1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, що передбачено ч. 1 ст. 60 ЦК України.
Положеннями ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з підпунктами 3.2. Правил опіки та піклування, опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що   ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання його недієздатним.
Однак, щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , суд не знайшов підстав для задоволення заяви в цій частині, а подання, затверджене рішенням виконавчого комітету Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 132 від 20.09.2024 щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном, суд оцінив як таке, що винесене передчасно, без повного дослідження всіх обставин.
З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.
На спростування доводів апелянта, що органом опіки та піклування досліджувалось питання стану здоров`я заявника і у висновку зазначено, що при підготовці подання вивчались документи і медичний висновок про стан здоров`я, що свідчить про те, що заявник ОСОБА_1 не перебуває на обліку або не лікується в психоневрологічних та наркологічних закладах слід вказати таке.
До матеріалів справи заявником чи органом опіки та піклування не додано даних про особу, які підтверджують, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку або не лікується в психоневрологічних та наркологічних закладах; не був засуджений за скоєння тяжкого злочину.
Необґрунтованими є доводи апелянта що висновки суду про те, що орган опіки та піклування застосував тільки формальний підхід до вирішення питання про призначення заявника опікуном.
Рішенням виконавчого комітету Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 132 від 20.09.2024 року затверджено подання про можливість призначення ОСОБА_1 , опікуном над ОСОБА_2 , у випадку визнання його недієздатним.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що подання не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості ОСОБА_1 бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. Також відсутня інформація щодо ведення спільного побуту, проведення дозвілля і дані про прихильність ОСОБА_2 до заявника. У поданні не зазначено будь-яких даних про можливість другого брата – ОСОБА_3 , здійснювати опіку над ОСОБА_2 , та даних, на підставі яких орган опіки та піклування дійшов висновку, що опікуном слід призначити саме ОСОБА_1 . 
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що таке подання не свідчить про можливість виключно ОСОБА_1 здійснювати такі обов`язки.
В матеріалах справи міститься копія довідки про визначення ОСОБА_3 третьої групи інвалідності по зору з 28.02.2024 року безстроково із зазначенням йому протипоказань важкої фізичної праці.
За таких обставин суд обґрунтовано вказав, що подання про призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що подання органом опіки і піклування прийнято передчасно, без повного дослідження та оцінки всіх обставин для визначення опікуна для недієздатної особи.
Доводи апелянта про те, що позбавлення особи дієздатності та не призначення одночасно їй опікуна порушує її права та позбавляє можливості захисту інтересів, оскільки така особа, не має права вчиняти будь-якого правочину є необґрунтовані.
Згідно з ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) сформульовано висновок, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції до призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення обов`язків з опіки над ним поклав на Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування.
Таким чином, суд першої інстанції вжито всіх необхідних заходів для захисту прав недієздатної особи. 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. 
Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тлумацького районного суду від 18 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову складено 03 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:       І.В. Бойчук
Судді:         О.В. Пнівчук           О.О. Томин