Справа № 372/178/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 лютого 2026 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Горлівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ,
по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 555206 від 30 грудня 2025 року та адміністративного матеріалу, що надійшов до суду вбачається, що 30 грудня 2025 року о 17 годині 20 хвилин в смт. Козин Обухівського району Київської обалсті по вул. Солов`яненка, 60, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Touran» державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «FAW» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався на зустріч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від підпису та надання пояснень відмовився.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП не визнав, пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Дорожньо-транспортна пригода відбулась не з його вини, а з вини іншого учасника ДТП. Він рухався в своїй смузі руху, а при виявлення небезпеки вжив всіх необхідних заходів для уникнення зіткнення, однак зіткнення уникнути не вдалось.
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, вивчивши адміністративний матеріал, вважаю за необхідне повернути його на доопрацювання. 
Відповідно до ч.1 ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ґрунтовний правовий аналіз приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення дає нам змогу визначити такі підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення з мотиву невідповідності протоколу встановленим вимогам: відсутні дані про дату, час та місце складання протоколу; відсутні дані про особу яка склала протокол (наприклад, посада, спеціальне звання, прізвище, ім`я, по батькові поліцейського); відсутні анкетні дані особи, яка притягається до відповідальності (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, громадянство, місце проживання (перебування), місце роботи, громадянство, документ, що підтверджує особу); відсутні анкетні дані потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання (перебування); відсутні фактичні обставини адміністративного правопорушення, які суб`єкт складання вважає встановленими (фабула правопорушення: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення); відсутня правова кваліфікація вчиненого адміністративного правопорушення з посиланням на положення та статті (частини статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення; відсутні прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або відмітка про відмову особи від підпису протоколу про адміністративне правопорушення; не зазначено розмір шкоди, завданої адміністративним правопорушенням; відсутні відомості про вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, щодо якої його складено, або наявності відмітки про відмову в отримані такої копії; відсутня відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, що передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; відсутній підпис особи, яка склала протокол (Кодекс України про адміністративні правопорушення 1984).
Аналогічну правову позицію підтримував і Верховний Суд України, який відповідно до ч.5 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування сулами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 зазначав: «Визначити правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення» (Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті 2005).
Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини дорожньо-транспортної пригоди фактично не з`ясовані, при складанні даного протоколу пояснення учасників ДТП щодо пригоди та невідповідності дій учасників ДТП вимогам Правил дорожнього руху ретельно не перевірені.
Так, адміністративні матеріали, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Працівником ВРПП Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, при оформленні ДТП невірно була складена схема, що є грубим порушенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджених Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зареєстровано в Мінюсті України від 10.11.2015 р. за № 1408/27853).
Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Крім того, враховуючи та беручи до уваги судову практику, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Відповідно до ст.ст. 248, 251 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу. 
Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі обставини можуть бути встановлені висновком експертизи.
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Судом достовірно встановлено, що орган який склав протокол про адміністративне правопорушення цих вимог не виконав, не надав відповідної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, а також не встановив обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного та враховуючи те, що наведені вище порушення закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними і не можуть бути усунуті в суді, а суперечливі пояснення учасників процесу, не були належним чином перевірені працівниками поліції шляхом врахування пояснень свідків, проведення відповідних експертиз для встановлення об`єктивної істини по справі, матеріали справи як неповно з`ясовані та неналежно оформлені направленню до Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області для проведення інших необхідних дії для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин ДТП, які б дали можливість прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 245, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 555206 від 30.12.2025 року відносно ОСОБА_1 повернути до Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 22), для належного оформлення. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя       М.В. Кравченко