ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5309/26 Справа № 201/14072/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Гапонова А.В., Красвітної Т.П., 
за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №201/14072/25 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» - Бабіч Наталі Анатоліївни на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 17 лютого 2026 року про призначення експертизи, ухвалене у складі судді Демидової С.О., -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа № 201/14072/25 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення грошових коштів.
Представником позивача через систему «Електронний суд» було направлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої просила доручити експертам Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 801).
В обґрунтування клопотання зазначив, що звертаючись до суду з позовною заявою позивач, для обґрунтування розміру пред`явлених до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вимог, посилається на висновок судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича № 4508/25 від 28 серпня 2025 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту належного їй на праві власності транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 складає 350 344,40 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 без урахування складової ПДВ складає 304 839,74 грн.
Натомість зі змісту наданих відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» доказів, зокрема зі змісту страхового акту №ОЦВП-25-04-21997/1, а саме п. 11 вбачається, що підстава для визначення розміру збитку – ремонтна калькуляція. Разом із цим згідно п. 16 розрахунку страхового відшкодування розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування визначається згідно ремонтної калькуляції.
Вказує, що відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» також надав короткий висновок № 25 04-2199 від 16 липня 2025 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 складає 154 408,75 грн. Тобто наявні декілька результатів досліджень, які визначають вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу позивача Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 . 
У зв`язку з чим просив суд про призначення у справі експертизи, з метою визначення розміру матеріальних збитків.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 17 лютого 2026 року клопотання представника позивача – адвоката Негробова О.В. про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі № 201/14072/25 проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду від 17 лютого 2026 року, представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - адвокат Бабіч Н.А. подала апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що ч.4. ст.27 Закону про ОСЦПВ передбачено, що Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. 
У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону,- потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою. 
Вказує, що ОСОБА_1 відмовилась від запропонованого їй переліку осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, оприлюднені на сайті Оранти в той час як Страховиком було виконано всі вимоги Закону та Методики, та з огляду на те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» наголосила на тому, що доплата суми відшкодування в такому випадку можлива тільки за умови надання позивачем Акту виконаних робіт особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ), представником позивача наполягається саме на відшкодуванні коштів на рахунок ОСОБА_1 в бажаному їй розмірі без підтвердження виконаних робіт, що Законом № 3720-IX не передбачено. 
У зв`язку з чим просить ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 17 лютого 2026 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 201/14072/25 - скасувати, справу повернути до Соборного районного суду міста Дніпра для продовження розгляду. 

Позивач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача – адвокат Негробов О.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
Так, судом встановлено, що представником позивача через систему «Електронний суд» було направлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої він просив доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 801), на вирішення якої просив поставити питання:
- Яка вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. АС1627YA станом на дату проведення дослідження та станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди – 03 липня 2025 року?
- Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин та без урахування ПДВ колісного транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 станом на дату проведення дослідження та станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди – 03 липня 2025 року?
- Яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 станом на дату проведення дослідження та станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди – 03 липня 2025 року?
Предметом поданого ОСОБА_1 позову є отримання страхової (регламентної) виплати відповідно до вимог Закону про ОСЦПВ.
Звертаючись до суду позивач, для обґрунтування розміру пред`явлених до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вимог, посилається на висновок судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича №4508/25 від 28 серпня 2025 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту належного їй на праві власності транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 складає 350 344,40 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 без урахування складової ПДВ складає 304 839,74 грн. 
При цьому відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» також надав короткий висновок №25 04-2199 від 16 липня 2025 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 складає 154 408,75 грн.
Тобто наявні декілька результатів досліджень, які визначають вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу позивача Hyundai IONIQ5 р.н. НОМЕР_1 .
Для з`ясування обставин справи необхідно встановити, яка ж вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу позивача, для чого необхідні спеціальні знання.
Оскільки іншим способом неможливо достовірно встановити даний факт, позивач просив суд про призначення у справі експертизи.
Задовольняючи клопотання про призначення судової експертизи у цивільній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення по вказаній справі судової експертизи, оскільки в даному випадку призначення експертиз напряму відносяться до предмету доказування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.
Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин першої – третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За приписами статті 100 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
Тобто, призначення експертизи забезпечить дотримання судом основоположних прав сторін на рівність і змагальність, забезпечить можливість захисту власної позиції позивачки, тоді як висновок експерта, його прийняття як доказу буде досліджуватися у загальному порядку при розгляді справи по суті.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо призначення експертизи по даній справі, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3).
Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 3, 4 частини 5).
Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Враховуючи вищезазначене, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення експертизи з додержанням норм процесуального права, виконавши вимоги приписів статті 12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу, зокрема, позивачу в реалізації нею прав, передбачених цим Кодексом.
Слід зазначити, що виходячи із матеріалів справи, остаточно оцінити докази у справі, зокрема, і висновок експерта, можливо лише при розгляді справи по суті, відповідно до положень статей 89 та 100 ЦПК України, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для призначення експертизи у даній справі колегією суддів відхиляються.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та без порушення норм процесуального законодавства, яке призвело до постановлення помилкової ухвалу, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Колегія суддів не вирішує питання про розподіл судових витрат у справі, оскільки, згідно ч. 13 статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, якщо, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, а у даному випадку спір по суті не вирішується та судові витрати підлягають розподілу при ухваленні рішення по суті спору судом першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» - Бабіч Наталі Анатоліївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 17 лютого 2026 року про призначення експертизи у цивільній справі № 201/14072/25 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженю в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Повний текст постанови складено 03.06.2026 року

Головуючий суддя      О.В.Агєєв