Справа №333/3167/26
Провадження №2/333/3348/26
рішення
Іменем України
29 червня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачадо ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2030118478_CARD від 03.05.2020 року в розмірі 78607,37 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.05.2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2030118478_CARD, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця.
15.03.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2030118478_CARD від 03.05.2020 року та згідно якого сума боргу перед новим кредитором - позивачем (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 78607,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 44000, 00 грн.; заборгованість за відсотками - 34607, 37 грн.
Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
05.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Пономаренка Є.А. надійшов відзив на позовну заяву в яких зазначені заперечення на позовні вимоги. Так, сторона відповідача заперечує проти позову з таких самостійних підстав: недоведеність видачі кредитних коштів; невідповідність розрахунку заборгованості даним банківської виписки; відсутність належного первинного документа про переказ коштів відповідачу; недоведеність погодження всіх істотних умов споживчого кредиту; неналежність і недостатність витягу з реєстру боржників як доказу переходу права вимоги; відсутність повного реєстру боржників; недоведеність права позивача вимагати саме 78607,37 грн.; нарахування процентів за прострочену заборгованість у період воєнного стану; не співмірність заявлених витрат на правничу допомогу. Окремо відповідач звертає увагу на внутрішню суперечність доказів наданих позивачем, а саме на суму кредиту наданого позивачем, так у специфікації до кредитного договору зазначена сума кредиту зазначена - 28498,00 грн, водночас в анкеті-заяві зазначена інша сума - 28888,00 грн. на строк 24 місяці, проте в самій позовній заяві позивач без належного пояснення та первинного банківського підтвердження вказує на тіло кредиту у сумі 44000,00 грн., а отже з вказаного неможливо встановити предмет доказування, яку саме суму кредиту було надано відповідачу. Наданий позивачем пакет документів не підтверджує, що відповідач отримала перед укладенням договору належний паспорт споживчого кредиту з конкретними умовами, строком, лімітом, реальною річною процентною ставкою, загальною вартістю кредиту та графіком платежів, а також, що саме ці умови були погоджені відповідачем у належній формі. Окрім того, сторона відповідача зазначає, що позивач заявляє вимоги про стягнення відсотків по кредиту у сумі 34607,37 грн. при заявленому тілі кредиту 44000,00 грн, але не доводить, з якої саме бази, за який період, за якою ставкою та на підставі яких конкретно погоджених умовах здійснено таке нарахування. Наявність у розрахунку численних нарахувань із формулюванням «нараховані відсотки за прострочену заборгованість по кредитній лінії» свідчить, що значна частина заявлених сум має характер платежів за прострочення, а не відсотків за користування кредитом. Також вказує на те, що позивач подав документи до суду через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних копій паперових документів та сканованих матеріалів, а не електронні оригінали таких документів, що на думку відповідача, позбавляє суд можливості перевірити справжність підпису, дати підписання та незмінність змісту документа. Також наголошує на тому, що позивачем не було надано суду доказів, а саме первинного документа, який би свідчив про зарахування/видачу відповідачу кредитних коштів, а розрахунок заборгованості є похідним документом і відображає позицію кредитора, а не сам по собі факт виникнення зобов`язання. Розрахунок заборгованості містить значну кількість операцій із використанням коштів, нарахування процентів, процентів за прострочену заборгованість по кредитній лінії, надходження коштів та формування підсумкової заборгованості, водночас він не містить зрозумілого алгоритму, який би дозволяв перевірити правильність нарахованої заборгованості позивачем за відсотками по кредиту та за тілом кредиту, відокремити відсотки за користування кредитом та відсотки нараховані на прострочену заборгованість, не доведено природу кожного нарахування. Також стороною відповідача було наведено контррозрахунок заборгованості відповідно до якого останній вважає, що сума стягнення заборгованості за спірним договором становить 0,00 грн., яка відповідає наявним у справі допустимим доказам. На підставі вищевикладеного вважають, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставини на які посилається у позові, а тому позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Також представником відповідача окремо через підсистему «Електронний суд» дійшла заява в якій він повідомив, що після ухвалення судового рішення у даній справі, за результатами розгляду справи та у разі ухвалення рішення на користь відповідача, остання має намір реалізувати своє право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.
15.06.2026 від представника позивача Романенка М.Е. через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. Так, позивач зазначає, що 03.05.2020 року відповідач звернулась до АТ «ОТП Банк» з заявою про отримання банківських послуг, підписала анкету–заяву на отримання кредиту, в якій міститься прохання оформити поточний рахунок та отримати електронний платіжний засіб, разом з тим відповідачу була надана анкета-заява разом з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, правилами користування карткою, договором про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, які містять підписи відповідача, а отже остання була ознайомлена з умовами кредитування. Позивач зазначає, що укладений договір є змішаним договором відповідно до якого відповідач отримала два види кредиту: кредит для придбання товару у продавця у розмірі 28888,00 грн. зі строком повернення до 03.05.2022 та відновлювальну кредитну лінію з встановленим кредитним лімітом у розмірі 10000,00 грн. (з можливістю його збільшення відповідно до умов кредитного договору) строком на 36 місяців з правом пролонгації. За умовами договору банк відкрив на ім`я відповідача ОСОБА_1 поточний (картковий) рахунок з наданням електронного платіжного засобу, з визначенням процентів за їх користування. Кредитний договір також містить Додаток № 1 орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту яким відповідач ознайомлений про що свідчить її підпис. Факт отримання відповідачем грошових коштів від кредитодавця підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта із деталізацією платежів за період з 03.05.2020 року по 15.03.2024 року, а також розрахунком заборгованості, які містять інформацію про рух коштів, зокрема про отримання відповідачем коштів за кредитною лінією та зарахування коштів сплачених нею на погашення заборгованості. Позивач зазначає, що розрахунок заборгованості є детальним, містить усі складові заявленої до стягнення суми та ґрунтується на первинних бухгалтерських документах кредитодавця, водночас стороною відповідача не подано жодного альтернативного розрахунку заборгованості, який би спростував правильність здійснених позивачем нарахувань або підтверджував інший розмір боргу. Відповідач протягом тривалого часу користувався кредитними коштами, здійснював платежі на погашення заборгованості, не заявляв вимог про недійсність кредитного договору не оспорював факт його укладання та не звертався до банку із заявами щодо несанкціонованого використання кредитного ліміту, а отже така поведінка свідчить про визнання відповідачем існування договірних правовідносин та отримання кредитних коштів саме на умовах укладеного договору. Сплачуючи кредит відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчить про прийняття нею умов укладеного договору та як наслідок виникнення цивільних справ та обов`язків для відповідача, частину з яких було реалізовано. Також зауважив, що відсотки за вказаним договором були нараховані правомірно відповідно до умов договору та чинного законодавства України. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у визначені кредитним договором строки та в порядку не повернуті, а вимоги позивача підтверджуються належними та допустимими доказами, позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив суд розглядати справу за відсутності позивача.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, заперечення сторони відповідача, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Судом встановлено, що 03.05.2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2030118478, відповідно до якого позивач зобов`язався надати та надав відповідачу на споживчі потреби кредит на придбання товару у продавця у сумі 28 498, 00 грн. та 390 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «смс-довідка», а у загальному розмірі 28 888,00 грн., а позичальник зобов`язався частинами (згідно узгодженого графіку) повернути кредит разом з нарахованими процентами (за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,01 %) до 03 травня 2022 року.
Факт придбання відповідачем товару в ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за вищевказані кредитні кошти, надані АТ «ОТП БАНК» підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи рахунком-фактурою №СФМLC -0000225047 від 03.05.2020, видатковою накладною № ЧМLC2-0032 від 03.05.2020, специфікацією до кредитного договору від 03.05.2020 згідно з якою АТ «ОТП БАНК» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику кредит у розмірі 28 498, 00 грн. 
Також, 03 травня 2020 року в межах вказаного вище кредитного договору АТ «ОТП БАНК» та відповідач підписали анкету-заяву про надання банківських послуг № 2030118478_CARD, відповідно до якої погодили відкриття банком на ім`я відповідача карткового рахунку з типом картки - МС Gold та номером карткового рахунку № НОМЕР_1 та отримання нею електронного платіжного засобу у вигляді картки з встановленою на ньому кредитною лінією та наступними умовами обслуговування кредитної лінії - нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 5 % на місяць, протягом пільгового періоду - 0,01 % річних. 
У заяві-анкеті також зазначено, що вона є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку.
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту від 03.05.2020 основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: кредит у розмірі 28 888,00 грн. строком на 24 місяців; кредитна лінія у розмірі 10 000, 00 грн. із можливістю збільшення відповідно до кредитного договору строком на 36 місяців із правом пролонгації; мета отримання кредиту – споживчі цілі; фіксована процентна ставка 0,01% річних – діє протягом пільгового періоду до 55 днів, 5% в місяць, що діє після закінчення пільгового періоду.
Вищевказані анкета-заява та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем особисто 03.05.2020 року. Також, відповідачем 03.05.2020 року підписано графік платежів та розрахунку загальної вартості кредиту.
Таким чином відповідач уклав в межах кредитного договору № 2030118478, договір №2030118478_CARD з АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредитних коштів, в форматі кредитної лінії .
На підтвердження виконання банком зобов`язань за договором № 2030118478_CARD від 03.05.2020 суду надано виписку з рахунка приватного клієнта № 2030118478_CARD за період з 03.05.2020 по 15.03.2024.
З цієї виписки суд вбачає, що відповідач з 14.07.2020 року по 15.03.2022 року активно користувалась коштами на рахунку, зокрема, знімала готівку, вносила кошти на погашення кредиту, розраховувалась в терміналах, поповнювала рахунок, тощо.
Згідно зі складеним первісним кредитором АТ «ОТП Банк» розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2030118478_CARD від 03.05.2020 року, згідно з яким станом на 15.03.2024, використано коштів 82 933,22 грн., надходження коштів на рахунок 62 680,68 грн., нараховані відсотки 58 354,83 грн., загальна заборгованість становить 78 607, 37 грн.
Отже, первісний кредитор виконав передбачені договором зобов`язання, надавши відповідачу кредит у вигляді ліміту на кредитну картку.
15.03.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/03/24, за яким АТ «ОТП БАНК» передає позивачу за плату, а останній приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками(п.1.1. Договору).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2030118478_CARD від 03.05.2020 року в розмірі 78 607,37 грн., з яких: 44 000, 00 грн. - сума заборгованості за тілом; 34 607,37 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Факт переходу прав вимог за кредитним договором, який зазначений у реєстрі боржників до позивача підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зі змісту та форми Договору відступлення права вимоги судом не встановлено обставин, які би свідчили про його нікчемність. Доказів того, що вказаний Договір визнаний судом недійсним, матеріали справи не містять.
Отже, до ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до укладеного договору перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2030118478_CARD від 03.05.2020 року.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обставини щодо укладення між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору №2030118478_CARD від 03.05.2020 року та належне виконання первісним кредитором свого зобов`язання, а саме надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов договору.
При цьому, тягар доказування належного виконання своїх зобов`язань відповідачем, зокрема щодо повернення тіла кредиту, сплати процентів, передбачені договором, лежить саме на позичальнику.
Посилання сторони відповідача на недоведеність видачі кредитних коштів, на не отримання кредитних коштів у вигляді кредитної лінії від кредитодавця АТ «ОТП Банк», відсутність належного первинного документу про переказ коштів відповідачу; недоведеність погодження всіх істотних умов споживчого кредиту; недоведеність права позивача вимагати саме 78607,37 грн. не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та спростовуються наявністю кредитної документації, зокрема копією договору № 2030118478_CARD від 03.05.2020, паспортом споживчого кредиту, в яких визначені умови кредитування, випискою про рух коштів, з якої вбачається що відповідач активно користувалась позиченими коштами та періодично сплачувала заборгованість, розрахунком, що вказує на те, що боргове зобов`язання за цим договором не виконане.
В свою чергу матеріали справи і не містять відомостей щодо визнання недійсності спірного кредитного договору, відповідач не оспорювала факт його укладання та не зверталась до банку із заявами щодо несанкціонованого використання кредитного ліміту.
Відповідачем не подано об`єктивного контррозрахунку заборгованості, не наведено обґрунтованих заперечень щодо конкретних складових боргу, не надано доказів неправильності здійснених банком нарахувань або застосування процентних ставок, що не передбачені договором.
Твердження відповідача про відсутність правових підстав для переходу права вимоги є безпідставними, оскільки позивачем надано договір факторингу, витяг реєстру прав вимоги, платіжні інструкції про сплату коштів згідно договору факторингу та акти приймання-передачі, які підтверджують перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача у встановленому законом порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Що стосується витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає 78607,37 грн., фактично адвокатом складено лише позовна заява та відповідь на відзив, що не є складними за змістом. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн.
У зв`язку з задоволенням позову, суд не розглядає питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.
Керуючись ст.ст.4, 11, 12, 13, 77- 81, 137, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) заборгованість за кредитним договором № 2030118478_CARD від 03.05.2020 року у розмірі 78607 (сімдесят вісім тисяч шістсот сім) гривень 37 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн.. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 29.06.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська