ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/9982/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року в адміністративній справі №160/9982/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Водянська виправна колонія (№146) про визнання протиправним протоколу та постанови,- 

ВСТАНОВИВ:
07.04.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стойка Руслана Василівна звернулася через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Водянська виправна колонія (№146)", в якому вона просить суд визнати протиправним та скасувати протокол №7 засідання дисциплінарної комісії ДУ “Водянська виправна колонія (№146)” від 18.03.2025 року та постанову №4 від 18.03.2025 року про накладення стягнення “догана” на засуджену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.03.2025 року відбулось засідання дисциплінарної комісії ДУ «Водянська виправна колонія (№146) по розгляду матеріалів щодо порушень засудженою ОСОБА_1 встановленого порядку та умов відбування покарання. Даною комісією було вирішено: за допущене порушення встановленого порядку та умов відбування покарань, відповідно до ч.3 ст.107 КВК України та абзацу 3, 4 п.1 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року та покарати засуджену ОСОБА_1 правами начальника установи у порядку визначеному ст.131, 132, 134 КВК України та оголосити «догану»; за допущене порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, яке виразилось у порушенні вимог ч.5 ст.118 КВК України та п.п. 6 п. 3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року, покарати засуджену ОСОБА_1 , правами начальника установи у порядку визначеному ст.131, 132, 134 КВК України та провести «бесіду профілактичного характеру». Однак з прийнятим рішенням дисциплінарної комісії у вигляді оголошення «догани» та проведенням «бесіди профілактичного характеру» засуджена не згідна, оскільки обставини нібито вчинення засудженою ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскаржувана постанова прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення, для прийняття таких рішень. Крім того, під час підготовки до участі в засіданні дисциплінарної комісії та безпосередньо під час її проведення позивача ОСОБА_1 навмисно було позбавлено можливості залучити захисника, оскільки про необхідність і бажання залучити захисника позивач заявляла усно і письмово, а саме 13.03.2025 року було написану заяву про залучення адвоката за рахунок держави, однак не дочекавшись призначення безкоштовного адвоката, дисциплінарна комісія ДУ «Водянська виправна колонія (№146)» розглянула матеріали справи на засуджену без участі захисника. На основі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Водянська виправна колонія (№146)" про визнання протиправним протоколу та постанови - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що в Державній установі "Водянська виправна колонія (№146)" відбуває покарання засуджена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженка АДРЕСА_1 , вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.111-1 ч.1, 436-2 ч.3 КК України. Визначено міру кримінального покарання строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі, цей вирок набрав законної сили 15.05.2024 року. Початок строку покарання: 13.06.2024 року. Кінець строку покарання: 13.06.2029 року.
18.03.2025 року відбулось засідання дисциплінарної комісії ДУ «Водянська виправна колонія (№146) по розгляду матеріалів щодо порушень засудженою ОСОБА_1 встановленого порядку та умов відбування покарання.
24.03.2025 року було відправлено адвокатський запит з проханням надати протокол засідання дисциплінарної комісії та додатків до даного протоколу, а 28.03.2025 року було отримано копію протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ «Водянська виправна колонія (№146)» з додатками.
Відповідно до протоколу №7 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Водянська виправна колонія (№146)» зазначено, що 06.03.2025 року о 08 годині 40 хвилин під час обходу локальної дільниці начальником відділення СПС капітаном внутрішньої служби ОСОБА_2 при вході в локальний сектор засуджена ОСОБА_1 сиділа на лавці, не встала і не привіталась з представником адміністрації на зроблене зауваження не відреагувала та продовжила сидіти. Від письмових пояснень засуджена відмовилась, про що було складено відповідний акт від 06.03.2025 року.
Крім того, засіданням дисциплінарної комісії ДУ «Водянська виправна колонія (№146)» було розглянуто матеріали на засуджену ОСОБА_1 , яка порушила ч.5 ст.118 КВК України та п.3 пп.6 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року, а саме 12.03.2025 року о 13 годині 50 хвилин, що засуджена безпідставно відмовилась виконувати роботи з благоустрою установи згідно затвердженого графіку та засуджену було забезпечено усім необхідним для виконання таких робіт.
Даною комісією було вирішено:
- за допущене порушення встановленого порядку та умов відбування покарань, відповідно до ч.3 ст.107 КВК України та абзацу 3, 4 п.1 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року та покарати засуджену ОСОБА_1 правами начальника установи у порядку визначеному ст.131, 132, 134 КВК України та оголосити «догану»;
- за допущене порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, яке виразилось у порушенні вимог ч.5 ст.118 КВК України та п.п. 6 п. 3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року, покарати засуджену ОСОБА_1 , правами начальника установи у порядку визначеному ст.131, 132, 134 КВК України та провести «бесіду профілактичного характеру».
18.03.2025 року Державною установою "Водянська виправна колонія (№146)" винесено постанову №4 від 18.03.2025 року про накладення стягнення «догана» на засуджену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вважаючи протиправними протокол №7 засідання дисциплінарної комісії ДУ “Водянська виправна колонія (№146)” від 18.03.2025 року та постанову №4 від 18.03.2025 року про накладення стягнення “догана” на засуджену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. 
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач відмовилась надати дозвіл на відбір біологічних матеріалів, відповідач правомірно притягнув останню до адміністративної відповідальності. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке
Відповідно до стаття 9 Кримінально-виконавчого кодексу України на засуджених покладається обов`язок неухильно додержуватися встановлених правил поведінки та виконувати законні вимоги адміністрації установ виконання покарань, а також виявляти ввічливе ставлення до персоналу.
Згідно з стаття 131 Кримінально-виконавчого кодексу України дисциплінарні стягнення застосовуються за порушення встановленого порядку відбування покарання. 
Відповідно до стаття 132 Кримінально-виконавчого кодексу України одним із видів дисциплінарного стягнення є догана.
За приписами стаття 134 Кримінально-виконавчого кодексу України при застосуванні дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, поведінка засудженого та інші істотні обставини.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що встановлені факти невиконання законних вимог адміністрації та відмова від виконання робіт з благоустрою підтверджуються матеріалами дисциплінарного провадження та не спростовані позивачем належними і допустимими доказами.
При цьому дотримання зазначених обов`язків не ставиться у залежність від суб`єктивного сприйняття засудженим обставин або наявності чи відсутності наміру порушити встановлений порядок. Сам факт невиконання передбачених правил поведінки, зокрема невиявлення належної реакції на появу представника адміністрації, свідчить про недотримання встановлених вимог.
Згідно з вимогами стаття 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані виконувати роботи з благоустрою установи виконання покарань у порядку, визначеному законодавством та внутрішніми правилами.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона не демонструвала провокаційної поведінки під час подій 06.03.2025 року. За її поясненнями, вона перебувала на лавці біля локального сектору, однак не помітила працівника установи ОСОБА_2 , оскільки була задумана, у зв`язку з чим не одразу зреагувала, не встала та не привіталася. Апелянт наголошує, що не мала наміру свідомо порушувати правила установи чи проявляти неповагу до працівників, а також не вступала у будь-який діалог провокаційного характеру. Крім того, на її думку, відповідачем не конкретизовано, у чому саме полягала «провокаційність» її поведінки.
Як встановлено матеріалами справи, засуджена не відреагувала належним чином на появу представника адміністрації та зроблене їй зауваження, що саме по собі свідчить про недотримання вимог поведінки, передбачених законом та правилами внутрішнього розпорядку.
Посилання апелянта на те, що відповідач не конкретизував прояви «провокаційної поведінки», не впливає на правомірність застосованого дисциплінарного стягнення, оскільки підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у даному випадку є не кваліфікація поведінки як провокаційної, а встановлений факт невиконання обов`язків, передбачених законом
Отже, виконання робіт з благоустрою установи є обов`язком засудженого і не ставиться у залежність від наявності чи відсутності у нього особистих коштів або інших суб`єктивних обставин.
Посилання скаржника на складне матеріальне становище та необхідність самостійного прання особистих речей не звільняє її від виконання покладених законом обов`язків, а також не надає права відмовлятись від виконання законних вимог адміністрації.
Доводи скаржника щодо відсутності працевлаштування також не впливають на правомірність застосованого дисциплінарного стягнення, оскільки виконання робіт з благоустрою установи не є тотожним працевлаштуванню та має іншу правову природу.
Колегія суддів також враховує, що матеріалами справи підтверджено дотримання адміністрацією порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченого законом.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Разом з цим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем у ході розгляду справи сукупністю наданих письмових доказів доведено правомірність й обґрунтованість рішення дисциплінарної комісії про застосування до позивача стягнення у вигляді оголошення догани за порушення правил внутрішнього розпорядку. Всі його доводи зводяться фактично лише до незгоди з застосованим дисциплінарним стягненням, без доведення тих обставин.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року в адміністративній справі №160/9982/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун