П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/860/26	

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
Дата і місце ухвалення: 05 березня 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі №420/860/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення у повному розмірі відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення у повному розмірі відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року адміністративний позов задоволено.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та дійшов помилкового висновку щодо наявності у позивача права на індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця — січень 2008 року. 
Апелянт вказує, що відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у разі підвищення посадових окладів значення індексу споживчих цін у місяці такого підвищення приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення окладів. 
На думку відповідача, у зв`язку із набранням чинності з 01 березня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою було змінено розміри посадових окладів військовослужбовців, саме березень 2018 року став базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України. 
Крім того, апелянт зазначає, що право на індексацію після березня 2018 року виникло лише з грудня 2018 року, оскільки величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у розмірі 103 відсотки лише у жовтні 2018 року, а офіційне опублікування відповідного індексу відбулося у листопаді 2018 року. 
Також відповідач посилається на те, що проведення індексації грошового забезпечення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів відповідного рівня, а кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України виплата індексації у спірний період не передбачалась. 
Окремо апелянт зазначає, що НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України та відповідні посади, на яких проходив службу позивач, були створені лише у 2015 році, а тому, на думку відповідача, відсутні правові підстави для застосування базового місяця - січень 2008 року до посад, які у 2008 році фактично не існували. 
ОСОБА_1 своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2013 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України). 
У період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що фактично не заперечувалось відповідачем та підтверджується змістом поданого відзиву на позовну заяву. 
Вважаючи, що ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення за вказаний період суперечить вимогам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці військовослужбовців та підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті, а визначальним для встановлення базового місяця відповідно до Порядку №1078 є саме факт підвищення посадових окладів, а не дата створення відповідного органу чи прийняття особи на службу; при цьому суд зазначив, що посадові оклади військовослужбовців були підвищені з 01 січня 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1294, тоді як наступне підвищення відбулося лише з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №704, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність застосування при нарахуванні індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року базового місяця - січень 2008 року, а також відхилив доводи відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування, зазначивши, що реалізація права на індексацію не може ставитись у залежність від наявності бюджетних асигнувань.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні та здорові умови праці, а також на своєчасне одержання винагороди за працю, що захищається законом.
Згідно із частиною третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до статті 1 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом підвищення грошових доходів населення, який забезпечує часткове або повне відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними у гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Положеннями пункту 1-1 Порядку №1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Абзацами першим та другим пункту 5 Порядку №1078 у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці такого підвищення приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (окладів).
Отже, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що визначальним для встановлення базового місяця є саме факт підвищення посадових окладів за відповідною категорією військовослужбовців, а не дата прийняття особи на службу, створення відповідного органу чи введення окремої штатної посади.
Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), а у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про дискреційний характер визначення базового місяця, оскільки порядок його визначення прямо врегульований положеннями Порядку №1078 та не передбачає можливості довільного розсуду суб`єкта владних повноважень.
Верховний Суд у своїй усталеній практиці неодноразово зазначав, що визначення базового місяця здійснюється відповідно до нормативно встановленого механізму та залежить виключно від факту підвищення посадових окладів, а не від розсуду органу, який здійснює нарахування грошового забезпечення.
Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що січень 2008 року не може застосовуватись як базовий місяць у зв`язку з тим, що НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України та відповідні посади були створені лише у 2015 році.
Такі доводи суперечать правовій природі механізму індексації, оскільки базовий місяць визначається не індивідуально щодо конкретного органу чи посади, а залежно від моменту підвищення посадових окладів за відповідною категорією військовослужбовців.
При цьому колегія суддів враховує, що схема посадових окладів військовослужбовців, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, набрала чинності з 01 січня 2008 року, а наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося лише з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.
Отже, саме січень 2008 року є місяцем підвищення доходу, який підлягає врахуванню при визначенні базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення за спірний період.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19 та від 30 травня 2023 року у справі №380/3632/21.
Посилання апелянта на відсутність бюджетного фінансування та кошторисних призначень для виплати індексації також не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд у своїй усталеній практиці виходить із того, що реалізація особою права, яке ґрунтується на чинному законодавстві, не може ставитися у залежність від бюджетних асигнувань чи особливостей фінансування відповідного державного органу.
Крім того, у постанові від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а Верховний Суд зазначив, що невиплата належних сум не припиняє обов`язку щодо їх виплати та не позбавляє особу права на судовий захист.
Також Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №825/1832/17 дійшов висновку, що індексація має систематичний характер та є складовою грошового забезпечення, яка підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що ненарахування та невиплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року є протиправною бездіяльністю відповідача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та зводяться до довільного тлумачення норм чинного законодавства і переоцінки встановлених обставин справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до статті 316 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року - без змін.
Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук