"14" квітня 2026 р. Справа № 370/3984/25 
Провадження № 2/370/1411/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 рік с-ще Макарів
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О. 
за участю секретаря судового засідання Мінасян Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Макарів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», який діє на підставі довіреності - Столітній М.М., через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просили: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 4357861 від 04.02.2024 у розмірі 28 728,64 грн., з яких: 2 975,70 грн. сума кредиту, 17 855,40 грн. проценти за користування кредиту, нараховані проценти за 86 календарних днів 6 397,54 грн., штрафні санкції 1 500,00 грн. Також просили стягнути суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладено Договір №4357861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума наданого відповідачу кредиту становила 3 000,00 грн. строком на 350 днів (з 04.02.2024 по 19.01.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало повністю та надало йому кредит в сумі 3 000,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 25.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість у розмірі 28 728,64 грн., з яких: 2 975,70 грн. сума кредиту, сума процентів за користування кредиту 17 855,40 грн., нараховані ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» проценти за 86 календарних днів 6 397,54 грн., штрафні санкції 1 500,00 грн.
Ухвалою судді від 22.12.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник позивача Столітній М.М. у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився. Повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, про вручення поштового відправлення 30.03.2026 року яка знаходяться в матеріалах справи, Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленою про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 04.02.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено Договір № 4357861 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 20-30).
Згідно з п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000,00 грн; строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору.
Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. п. 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо клієнт до 28.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Згідно п. 1.5, 1.6 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30 341,06% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 20 422,70% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 250,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 27 382,50 грн.
Вказаний договір, додаток №1 до нього та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором 42315 ОСОБА_1 . Додаток №1 та паспорт споживчого кредиту містять вказівку на суму кредиту, строк його видачі, реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, штрафи, тощо.
Відповідно до п. 2.1. Договору ТОВ "Лінеура Україна" надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.
ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та перерахувало їй кредит в сумі 3 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 .
Згідно довідки ТОВ "Пейтек Україна", 04.02.2024 о 11:58:09 були успішно перераховано кошти на суму 3 000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ "Пейтек Україна" - 0bc47911-dd60-4dcf-b52c-fecb959b284c, номер транзакції в системі ТОВ "Лінеура Україна" - 43578611707040686, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
25.10.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрах боржників, у тому числі до відповідачки за кредитним договором № 4357861 від 04.02.2024.
Відповідного до п.1.2 вищевказаного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього Договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума ціни Продажу, що надійшла на рахунок Клієнта,- підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості.
Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Отже, внаслідок укладення 25.10.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" договору факторингу №25/10/2024 відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 4357861 від 04.02.2024, укладеним з ОСОБА_1 .
Згідно повідомлення про відсуплення права грошової вимоги за кредитним договором вбачається, що боржників ТОВ Лінеура Україна повідомило про те, що на виконання вимог ст.18 Закону України "Про споживче кредитування" та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 (далі - Договір факторингу), повідомлення кредитором боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами та передачу їхніх персональних даних новому кредитору - ТОВ ФК Фінтраст Україна (далі - Новий кредитор) відбулося таким чином: 1) В особистих кабінетах усіх Боржників, права вимоги за Кредитними договорами яких передані Новому кредитору відповідно до Договору факторингу та Реєстру Боржників, 2024-10-25 17:03:00 розміщена така інформація: "Відповідно до ст.1077, 1080, 1082 ЦК України "25" жовтня 2024 року відбулося відступлення права вимоги за Вашим кредитним договором та передача Ваших персональних даних до: ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2 засоби зв`язку: тел. +380964043816 адреса електронної пошти: info@fintrast-ukraine.com. Повідомляємо, що з моменту відступлення права вимоги за Вашим кредитним договором Ви зобов`язані погашати заборгованість новому кредитору - ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" № рахунку отримувача UA 733806340000026505232433001, отримувач ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", код отримувача 44559822, банк отримувача ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", код банку отримувача: 380634 призначення платежу: Погашення заборгованості по Договору Банк отримувача ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", код банку отримувача: 380634 призначення платежу: Погашення заборгованості по Договору № (зазначено номер відповідного Кредитного договору) ПІБ (зазначено ПІБ Боржника), ІПН (зазначено РНОКПП Боржника)» без ПДВ. У разі виникнення будь-яких питань стосовно вашої заборгованості Вам необхідно звернутись до Вашого нового кредитора - ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за тел. +380964043816 Email - info@fintrast-ukraine.com». 2) Відправлено текстове повідомлення (SMS - повідомлення) на зазначений в анкеті Боржника телефонний номер такого змісту: «24.05.2024 права вимоги за Вашим договором відступлено та Ваші персональні дані передано "ФК "Фінтраст Україна", ЄДРПОУ 44559822, e-mail: info@fintrast-ukraine.com. Повідомляємо, що з 25.10.2024 Ви зобов`язані погашати заборгованість за Вашим договором "ФК "Фінтраст Україна". Надаємо реєстр SMS -повідомлень за переліком Кредитних договорів, права вимоги за якими відступлені, із зазначенням ID sms, дати і часу відправки і номеру телефону: Альфа ім`я CREDIT7, ID договора НОМЕР_3 , номер на який відправлено повідомлення 380991431248, Message s 112821546, дата та час відправки 28.10.2024 11:17. (а.с. 35)
Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал".
Позивач зазначає, що станом на дату укладання Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, строк дії Договору № 4357861 від 04.02.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" у період з 26.10.2024 по 19.01.2025 (86 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 6 397,54 гривень.
Окрім того встановлено, що усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом також встановлено, що стороною відповідача у цій справі суду не було надано належних, допустимих доказів на спростування факту: - укладення кредитного договору та перерахування та отримання ним кредитних коштів. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).
Судом також встановлено, що серед матеріалів справи відсутні докази на підтвердження факту, що персональні дані відповідача ОСОБА_1 (дані паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), були використані неправомірнодля укладення вищезазначеного кредитного договору від її імені. Будь-які пояснення стосоновно того, яким чином відповідні дані наявні у первісного кредитора суду у цій справі відповідачем не було надано. Тобто доказів, які б спростували створення відповідачем, особистого кабінету на сайті ТОВ «Лінеруа Україна», належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять, тобто, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між сторонами та наявність у відповідачки заборгованості за договором у розмірі 28 728,64 гривні, яка складається з: суми кредиту 2 975,70 грн., суми процентів за користування кредитом 17 855,40 грн. та нарахованих товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" процентів за 86 календарних днів 6 397,54 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого судового збору.
Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено,що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.
А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
Керуючись вищевикладеним та статтями 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за Договором № 4357861 від 04 лютого 2024 року в сумі 28 728 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" витрати понесені на правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 24 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення №2, код ЄДРПОУ 44559822;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя:    Н.О. Бізяєва