ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/15436/25  Номер провадження 22-ц/814/2784/26	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 11 березня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 29.03.2024 року у розмірі 50314 грн. 69 коп., яка складається із: 30411 грн.08 коп. – заборгованість за кредитом, 18953,61 грн. – заборгованості по відсоткам, 950 грн. – пеня, а також вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позову вказувало, що 29.03.2024 року ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. 
Вказувало, що А-Банк виконав умови Договору, надавши відповідачу кредит, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами за Договором, тому за ним утворилася заборгованість.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 11 березня 2026 року позовну заяву АТ «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.03.2024 р. у сумі 30411,08 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1464,09 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило АТ «Акцент-Банк».
В апеляційній скарзі позивач АТ «Акцент - Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків, оскільки розмір відсоткової ставки погоджений між сторонами в заяві щодо встановлення кредитного ліміту, яка підписано відповідачем в електронному вигляді.
Також, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначені та оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Вказаний паспорт підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Рішення районного суду оскаржується лише в частині стягнення відсотків та пені, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Районним судом встановлено, що 29.03.2024 ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у якій маються персональні дані ОСОБА_1 . В Анкеті-заяві наявна відмітка про згоду ОСОБА_1 з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між особою і банком договір про надання банківських послуг та ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоду з його умовами, зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Анкета-заява не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с.10-11).
В подальшому 29.03.2024 року ОСОБА_1 підписала заяву про відкриття поточного рахунку в А-Банку (а.с.11-13). Районним судом також встановлено, що Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , у якому наявна відмітка про підтвердження 29.03.2024 останньою ознайомлення з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.14-15).
Згідно Довідки за картами, на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2031 року (а.с.24).
З Довідки за лімітами, за кредитним договором б/ н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10078148294) від 29.03.2024р. 18.07.2024 збільшено кредитний ліміт 3000 грн., 20.07.2024 р. зменшено кредитний ліміт 940 грн., 21.07.2024 збільшено кредитний ліміт 30500 грн., (а.с.23 зворот).
З наданої позивачем виписки по картці ОСОБА_1 за період з 29.03.2024 року по 27.10.2025 вбачається рух коштів по кредитній картці (а.с. 16-23).
Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.03.2024 станом на 27.10.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 50314 грн. 69 коп., яка складається із 30411,08 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) , 30124,34 грн. – залишок заборгованості за тілом кредиту, 286,74 грн.- залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), 18953,61 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 3671,31 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 15282,30грн. – залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 950 грн. – штраф (а.с.8-10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ «Акцент-Банк» не надано належних та допустимих доказів погодження з позичальником умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому відмовив в задоволенні цих позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами укладено шляхом підписання ОСОБА_2 . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої остання погодилася, що вказана Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування.
Також було підписано відповідачем заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/ рахунком.
Слід також зазначити, що позичальником ОСОБА_1 не надано до суду заперечень чи інших доводів, які б вказували на той факт, що останньою не визнаються, як частина договору Умови і Правил надання банківських послуг та тарифи по кредитній картці.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.
Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах.
Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.
Відповідач ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-банк». Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку.
Також, нею підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» «Вигода».
Позичальник отримала кредитну картку та скористалася кредитними коштами, отже погодилася з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 642 ЦК України фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією), а тому повинна виконувати умови договору
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відсутності погодження розміру відсотків за користування кредитними коштами за Договором б/н від 29.03.2024 року є помилковими та не ґрунтуються на матеріалах справи.
Статтями 526, 530,610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/12 (провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.
Відповідно до умов договору укладеного між сторонами на момент звернення позивача до суду строк кредитування за вказаним договором не сплив, а тому кредитором правомірно проведено нарахування процентів та поставлено вимогу про їх стягнення з відповідача.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.03.2024 станом на 27.10.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 3671,31 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 15282,30 грн. – залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість. Даний розрахунок відповідачем не спростовано.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 18953,61 грн.
Щодо вимог в частині відмови у стягнення неустойки у розмірі 950 грн колегія суддів погоджується в цій частині із висновком районного суду, оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування заочного рішення районного суду в частині відмови у стягнення відсотків та ухваленням в цій частинs нового рішення про задоволення вказаної вимоги.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).
При подачі позову сплачено 2422,40 грн, оскільки позов задоволено на 98,11% слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позову 2376,62 грн, апеляційну скаргу задоволено на 95,23%, тому слід стягнути з відповідача на користь відповідача судовий збір у розмірі 3460 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити частково.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 11 березня 2026 року в частині відмови у стягненні відсотків скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.03.2024 року, а саме заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 18953,61 грн.
Змінити розподіл судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк», судовий збір в сумі 5836,62 грн.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 11.06.2026 року.

Головуючий суддя : _______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.І. Обідіна