ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
08 червня 2026 року м. Херсон
Номер справи: 766/3204/26
Номер провадження: 22-ц/819/961/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Склярської І.В. ,
суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2026 року (під головуванням судді Булах Є.М..), у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» поданої директором Міньковською Анастасією Володимирівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, разом з доданими документами – повернуто особі, яка її подала.
Роз`яснено заявнику/представнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги товариством вказано, на виконання ухвали про залишення позову без руху представником позивача підготовлено та підписано заяву про усунення недоліків від 10 квітня 2026 року. З наданих матеріалів вбачається, що документ сформовано в системі «Електронний суд» 10.04.2026, а також має вихідну дату 10.04.2026. Попри це, суд 14 квітня 2026 року дійшов висновку, що недоліки не усунуті, та повернув позовну заяву, пославшись на те, що станом на дату постановлення ухвали заява про усунення недоліків не надійшла до суду.
Апелянтом вказано, що суд першої інстанції передчасно ототожнив дату фактичного надходження та реєстрації документів у суді з датою вчинення процесуальної дії позивачем. Такий підхід не відповідає приписам ЦПК України.
Матеріали, наявні у справі, підтверджують, що заява про усунення недоліків була оформлена 10.04.2026, тобто до спливу строку 13.04.2026. За таких обставин суд мав з`ясувати момент подання документа позивачем через підсистему «Електронний суд» або інший канал зв`язку, а не робити формальний висновок лише з дати реєстрації 14.04.2026. 
Крім того, у заяві про усунення недоліків позивач навів обґрунтування об`єктивної неможливості надсилання відповідачу копій документів поштовим зв`язком, оскільки останнє відоме місце реєстрації відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території. 
Також апелянтом вказано, що суд першої інстанції застосував надмірно формальний підхід, який фактично призвів до необґрунтованого обмеження права позивача на доступ до суду. Повернення позову за обставин, коли позивач у межах наданого строку вжив дій для усунення недоліків і повідомив суд про неможливість виконання окремої вимоги внаслідок об`єктивних обставин, не відповідає завданню цивільного судочинства та принципу пропорційності процесуальних обмежень. 
(2) Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
2. Мотивувальна частина
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» через систему «Електронний суд» 10 березня 2026 року звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків. (а.с.72)
Залишаючи позовну заяву без руху судом першої інстанції вказано наступне:
- у поданому представником позивача позові, позовні вимоги про стягнення заборгованості не містять конкретизації, а саме не зазначено з чого вона складається та за який період стягується з урахуванням положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
- позивачем взагалі не конкретизується за який період стягується кредитна заборгованість, не зазначаються її складові, їх розмір та період за який позивач вважає за необхідне такі стягнути, а також підстави їх нарахування.
- представником позивача не долучено до позову первинні документи, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, зокрема, виписки заборгованості відповідача за кредитним договором та її складові.
- позовна заява з додатками подана в електронній формі через систему «Електронний суд», однак до неї не додано доказів надсилання ЛИСТОМ З ОПИСОМ ВКЛАДЕННЯ відповідачу поданих до суду документів засобами поштового зв`язку, чим порушено абз. 1 ч.1 ст.177 ЦПК України.
Таким чином, судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25 березня 2026 року виснувано, що позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати докази надсилання листом з описом вкладення особам які є учасниками справи копій поданих до суду документів або виконати вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України, надіславши на адресу суду копії поданих до суду документів у паперовому вигляді для вручення їх судом відповідачу.
Повертаючи ухвалою від 14 квітня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, вказані в ухвалі суду від 25.03.2026 року про залишення заяви без руху, позивачем(представником) не усунуто. Заяв щодо продовження строків на подання заяви про усунення недоліків до суду не надходило.
В матеріалах справи наявна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про усунення недоліків, сформована в системі «Електронний суд» 10 квітня 2026 року.
Вказана заява зареєстрована судом першої інстанції 14 квітня 2026 року.
Також судом першої інстанції направлено лист Товариству з обмеженою відповідальністю «Позика» від 15 квітня 2026 року, в якому вказано, що заява від 10.04.2026 року про усунення недоліків, яка надійшла до Херсонського міського суду Херсонської області 14.04.2026 року через систему «Електронний суд» за вх.№31761/26 та відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передана через канцелярію суду судді Булах Є.М. 15.04.2026 року, повертається на адресу позивача без вирішення. В листі роз`яснено, що станом на 15.04.2026 року у справі за матеріалами позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про стягнення заборгованості постановлено ухвалу, якою повернуто матеріали позовної заяви позивачу та представнику без розгляду, вирішення питання про прийняття заяви про усунення недоліків заяви не вбачається можливим, оскільки позасудового порядку вирішення подібних питань діючим ЦПК України не передбачено.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке згідно статті 64 Конституції України не може бути обмежене, навіть в умовах воєнного стану (пункт 7.46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22)).
Гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів звернення до суду, а не їх обмеження судами (див. ухвалу Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року в справі № 204/2321/22 (провадження № 61-4845св22)).
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
Частиною першою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Згідно ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Зі змісту позовної заяви слідує, що місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
З відповіді №2461478 від 16.03.2026 року наданої на запит суду першої інстанції щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери встановлено, що довідки ВПО щодо ОСОБА_1 відсутні (а.с.66).
На запит Херсонського міського суду Херсонської області Державною міграційною службою України надано відповідь, що згідно з інформації, яка міститься у відомчій інформаційній системі ДМС, місце проживання ОСОБА_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.70-71)
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією , затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 вся територія Генічеського району, Херсонської області з 24.02.2022 року віднесена тимчасово окупованої території України.
На офіційному веб сайті АТ «Укрпошта» розміщено інформацію про те, що відділення поштового зв`язку у Генічеському районі тимчасово не функціонують, що підтверджує твердження позивача про неможливість надіслати відповідачу копії позовної заяви разом з додатками на вказану вище адресу.
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у цій справі об`єктивно не мав практичної можливості надати суду докази надіслання листом з описом вкладення відповідачу поданих до суду документів.
Після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, будь-яких змін в аспекті виключень (спрощень) у процедурі подання позовних заяв до осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території чи у зоні ведення бойових дій до ЦПК України не вносилося.
Поруч із цим, пунктом 19 розділу XIII«Перехідні положення» ЦПК України встановлено особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції";
Згідно частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Аналіз чинних положень ЦПК України і Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дає підстави для висновку, що суд наділений ширшими повноваженнями, ніж, зокрема, сторона позивача щодо повідомлення іншого учасника справи про подання до суду позовної заяви стосовно нього, в тому числі шляхом виклику і повідомлення сторін про розгляд справи, судові засідання тощо, зокрема, щодо учасників процесу, місце проживання (перебування) яких знаходиться на тимчасово окупованій території чи у зоні ведення бойових дій.
Так, окрім направлення викликів-повідомлень засобами поштового зв`язку чи за допомогою електронної пошти, суд має процесуальну можливість публікувати оголошення на веб-порталі судової влади України. Порядок здійснення таких публікацій визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
З огляду на викладене, а також враховуючи визначений законом порядок виклику в суд учасника справи, остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи якого знаходиться на тимчасово окупованій території, який не має офіційної електронної адреси, апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви з підстав ненадання доказів надсилання її копії особі, яка перебуває на тимчасово окупованій території, а також не надання суду копії позовної заяви з додатками до неї, які суд через відсутність поштового або іншого сполучення до місця проживання відповідача фактично позбавлений можливості направити їх, є проявом надмірного формалізму та об`єктивною перешкодою у доступі позивача до судочинства.
Судова колегія вважає за можливе звернути увагу, що залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції також зазначив, обставини, які вищевикладені, проте, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.
Позивач реалізуючи своє право на захист звернулось до суду із вказаним позовом, який за своєю формою та змістом викладений із дотриманням вимог положень ст. ст.175,177 ЦПК України. Таким чином, відмінність бачення суду щодо повноти викладення позивачем обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також щодо зазначення доказів, які ці обставини підтверджують, та не відправлення копії позовної заяви з додатками особі, яка зареєстрована на тимчасово окупованій території не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин суд першої інстанції зробив неправильний висновок про повернення позовної заяви. 
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до п. 4ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції
Керуючись ст. ст.367,374,379,382 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2026 року скасувати, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий І.В. Склярська
Судді: Л.П. Воронцова 
В.В. Майданік