ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 295/1704/26
Провадження № 2/292/292/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Черниш М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :

У квітня 2026 року до суду з Богунського районного суду м.Житомира надійшла за підсудністю справа за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 квітня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №103056152, згідно якого останній надано в кредит грошові кошти в сумі 3000 грн., а вона зобов"язалася повернути кошти та сплатити проценти за їх використання.
ТОВ "Мілоан" свої зобов"язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, а відповідачка не виконала своїх зобов`язань.
29.08.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т, згідно якого відбулося відступлення права вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором.
Заборгованість відповідачки за договором становить 10788,30 грн., з них за кредитом - 2700 грн.; за відсотками - 7878,30 грн.; за комісією - 210 грн.
Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №103056152 від 15.04.2023 у розмірі 10788,30 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судові засідання, призначені на 28.04.2026, 18.05.2026 та 01.06.2026, відповідачка не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання.
Крім того, відповідачка у судове засідання, призначене на 01.06.2026, про час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15 квітня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103056152.
Згідно умов договору, анкети-заяви на кредит та паспорта споживчого кредиту, відповідачка отримала кредит в розмірі 3000 грн., строком на 105 днів з 15.04.2023 (дата надання кредиту), який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.04.2023 (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 29.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 30.04.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29.07.2023 (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати за пільговий період складають 682,50 грн. в грошовому виразі та 14562,00 відсотків річних, витрати за весь строк кредитування - 8782,50 грн. в грошовому виразі та 1018,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період - 3682,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування - 11782,50 грн. Комісія за надання кредиту 210 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 472,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 8100 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
В п.2.3.1 договору зазначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). 
Відповідно до графіка платежів за договором про споживчий кредит №103056152 від 15.04.2023, дата видачі кредиту - 15.04.2023, дата платежу - 29.07.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 105, чиста сума кредиту - 3000 грн., всього 11782,50 грн.; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом - 8572,50 грн., комісія за надання кредиту - 210 грн., реальна річна процентна ставка - 1018 грн., загальна вартість кредиту - 11782,50 грн.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ "Мілоан", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит №103056152 від 15.04.2023 ідентифікована товариством. Договір підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором - V74493, який 15.04.2023 о 21:46:01 відправлений позичальнику на телефон НОМЕР_1 .
З платіжного доручення ТОВ "Мілоан" №62955633 від 15.04.2023, вбачається, що товариство згідно договору 103056152 перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 3000 грн.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", ОСОБА_1 за кредитним договором №103056152, 15.04.2023 надано кредит в сумі 3000 грн., нараховано комісію за оформлення кредиту - 210 грн. З 16.04.2023 по 27.04.2023 нараховані проценти згідно п.1.5.2 договору, з 28.04.2023 по 15.05.2023 нараховано проценти згідно п.п.1.5.2, 2.3.1.1 договору, з 16.05.2023 по 13.08.2023 нараховано проценти згідно п.п.1.5.2, 2.3.1.1 договору. 27.04.2023 відповідачкою сплачено 900 грн., які в рівних частинах зараховані на сплату процентів, кредиту та комісії за пролонгації.
29.08.2023 між ТОВ "Мілоан" (кредитор) та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 29.08.2023 до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023, укладеного між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" (новий кредитор), кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 29.08.2023 кількістю 2532, загальна сума заборгованості (кредитного портфелю) - 40 934 459 грн.
З витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023, ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Кредит-капітал" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 , в сумі 10788,30 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 2700 грн., по відсоткам - 7878,30 грн., по комісії - 210 грн.
Згідно платіжної інструкції №72489 від 29.08.2023, ТОВ "ФК "Кредит-капітал" здійснило оплату ТОВ "Мілоан" згідно договору відступлення прав вимоги №104-МЛ(Т) від 29.08.2023, в сумі 1042764,06 грн.
29.12.2025 позивачем направлено ОСОБА_1 претензію про те, що 29.08.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" укладений договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №103056152 від 15.04.2023. Відповідно до умов кредитного договору вона зобов"язана у встановлений строк повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Вимагають виконати зобов"язання протягом 3 днів та негайно погасити заборгованість в сумі 10788,30 грн.
З виписки з особового рахунка за кредитним договором №103056152 від 15.04.2023, ОСОБА_1 , наданої ТОВ "ФК "Кредит-капітал", вбачається, що 15.04.2023 ОСОБА_1 надано кредит згідно кредитного договору №103056152 від 15.04.2023. Заборгованість станом на 05.01.2026 складає 10788,30 грн.: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2700 грн., за комісіями - 210 грн., за процентами - 7878,30 грн.
Згідно повідомлення АТ "Державний ощадний банк України" №46/1211/54343/БТ від 22.04.2026 та платіжної інструкції (МО) №6075224307 від 16.04.2023, в установі АТ "Ощадбанк" на ім"я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 15.04.2023 зараховано кошти на суму 3000 грн.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1-3 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах
(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
У справі встановлено, що договір між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису).
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Таким чином, підписання відповідачкою договору шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наданих суду доказів, позивачем доведено виконання ТОВ "Мілоан" своїх зобов"язань за договором про споживчий кредит від 15.04.2023 в повному обсязі, а саме - відповідачці було надано кредит в сумі 3000 грн., який перерахований на її банківську картку.
У той же час, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повернула.
Згідно з наданим розрахунком заборгованість ОСОБА_1 становить 10788,30 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 2700 грн., за відсотками - 7878,30 грн., за комісією - 210 грн.
Суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договором.
Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно ст. 252 ЦПК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або роками. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У ст.631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити ваші права та виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору
Відтак, закінчення строку договору, який був належним чином виконаний позбавленою стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Як вбачається з пункту 1.3 договору, ОСОБА_1 надано кредит загальним строком на 105 днів з 15.04.2023 по 29.07.2023 (дата надання кредиту складається з пільгового та поточного періодів). Відповідно до вказаного строку відповідачка мала повернути позивачу кредит та сплатити проценти.
Згідно п.п.1.3.1, 1.3.2 договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.04.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 29.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п.п.1.5.2, 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 472,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 8100 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
У той же час, з наданих розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 нараховані відсотки за користування кредитом станом на 13 серпня 2023 року, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 105 днів. Останнім днем строку позики та відповідно нарахування відсотків є 29 липня 2023 року.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Після закінчення строку позики і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум кредиту матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредиту.
Судом встановлено, що позивачем нараховано відповідачці відсотки за 120 днів, тоді як стягненню підлягають відсотки нараховані в період строку кредиту з 16.04.2023 по 29.07.2023 - 105 днів.
Отже, за 15 днів безпідставно нараховані відсотки в розмірі 1215 грн., а тому заявлені до стягнення відсотки підлягають зменшенню на вказану суму.
27.04.2023 відповідачкою сплачено комісію за пролонгацію в розмірі 300 грн., а оскільки доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум кредиту матеріали справи не містять, та не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредиту, тому вказані сплачені кошти потрібно вирахувати з нарахованих відсотків.
Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки в розмірі 6363,30 грн. (7878,30 - 1215 - 300 = 6363,30).
Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість в розмірі 9273,30 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 2700 грн., сума заборгованості за відсотками - 6363,30 грн., сума заборгованості за комісією - 210 грн.
Оскільки ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 9273 грн. 30 коп., так як згідно укладеного договору позивач набув права вимоги до відповідачки.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, акт №Д/13407 наданих послуг на суму 8000 грн. та детальний опис наданих послуг до нього від 05.01.2026.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судових засіданнях.
Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Така позиція суду відповідає і практиці Верховного Суду з даного питання викладена у постановах, зокрема в останній від 28.01.2026 у справі № 925/887/20, згідно якої суд здійснюючи розподіл витрат, надає оцінку обґрунтованості та пропорційності заявлених стороною позивача вимогам та фактично наданим послугам у суді, що узгоджується з п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, яким визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами, та дає право суду як за клопотанням сторони, так і з власної ініціатив зменшити розмір витрат, визначений стороною, надавши оцінку їх обґрунтованості та пропорційності до предмета позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (9273,30/10788,30)х2662,40 = 2288 грн. 52 коп
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (код ЄДРПОУ - 35234236, IBAN: НОМЕР_4 , банк отримувача - АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, місцезнаходження: 79029, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів) заборгованість за кредитним договором №103056152 від 15.04.2023 в розмірі 9273 (дев"ять тисяч двісті сімдесят три) грн. 30 (тридцять) коп., судовий збір в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 52 (п"ятдесят дві) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Відомості про учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал", знаходиться за адресою: 79029, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, код ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя          В. Ф. Лотуга