Справа № 332/1512/26
Номер провадження 2/337/2147/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
16 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Сьомченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
ВСТАНОВИВ:
13 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «Діджи фінанс» звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 90100,26 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 21.06.2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №133/980/019132088/17 та відповідачу надано кредитні кошти, відповідно до умов та порядку визначеному кредитним договором.
15.03.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №15/03/24. Згідно договору факторингу ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №133/980/019132088/17 від 21.06.2017 року у розмірі 90100,26 грн., з яких: 57847,75 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту; 32252,51 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
17.03.2026 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя справу направлено за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.
24.04.2026 року ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
Належним чином повідомлений про розгляд справи представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстрований на тимчасово окупованій території України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав, із заявами про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що 21.06.2017 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №133/980/019132088/17.
За умовами Заяви-анкети про надання банківських послуг №133/980/019132088/17 від 21.06.2027, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», які розміщені на офіційному сайті банку, ОСОБА_1 висловив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки – MC GOLD; валюта рахунку – гривня; номер карткового рахунку НОМЕР_1 .
За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та договором. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36 % на річних, розмір процентної ставки пільгового періоду становить 0,01 % річних. 
Також матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту від 21.06.2017 підписаний власноруч ОСОБА_1 , за змістом якого останній був ознайомлений з умовами кредитування та орієнтованою загальною вартістю кредиту.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитної ліміту строком на 36 місяців. Мета отримання кредиту – споживчі цілі, спосіб надання кредиту – безготівково, шляхом встановлення кредитної лінії на поточний (картковий) рахунок споживача. Тип процентної ставки – фіксована. 
В матеріалах справи наявна розписка від 21.06.2017 за якою ОСОБА_1 підтверджує, що ним отримана картка № НОМЕР_2 з терміном дії 05/20, яка емітована на його ім`я АТ «ОТП Банк».
Факт користуванням кредитним лімітом ОСОБА_1 підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта № 133/980/019132088/17 за розрахунковий період: з 21.06.2017 по 15.03.2024 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
15.03.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №15/03/24, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняло належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 року ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №133/980/019132088/17 від 21.06.2017 року у розмірі 90100,26 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за вказаним договором ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №133/980/019132088/17 від 21.06.2017 року в розмірі 90100,26 грн. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №133/980/019132088/17 від 21.06.2017 року та виписки по рахунку позичальника вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості.
У порушення умов укладеного договору відповідач не виконував у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором. 
Оскільки ОСОБА_1 не сплатив обґрунтовано нараховану заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Діджи фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 2506006550 від 11.03.2026. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «Діджи Фінанс» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Білецьким Б.М. на підставі договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.07.2025 та додаткової угоди від 28.11.2025. 
До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10, виданого Білецькому Б.М. на підставі рішення Ради адвокатів Київської області № 33 від 17.03.2016.
Відповідно до акту надання послуг №133/980/019132088/17 про підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025, Білецький Б.М. надав ТОВ «Діджи Фінанс» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 7000,00 грн.
Суд ураховує, що з 01.07.2025 між ТОВ «Діджи фінанс» та ФОП ОСОБА_2 діє рамковий договір, який не вимагає окремого правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій. Формування додатків до позовної заяви взагалі не є самостійною правничою послугою. Подання позову здійснено через систему «Електронний суд», відтак необґрунтованим є включення до акту витрат на подання позову до суду поштовим відправленням. Отже, зазначення цих робіт є лише намаганням штучно збільшити розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтованими лише є витрати на складання позовної заяви. Відповідно до акту надання послуг №133/980/019132088/17 про підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025 загальна вартість наданих послуг зі складання позовної заяви складає 4000,00 грн. 
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,–
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) заборгованість за договором №133/980/019132088/17 від 21.06.2017 року у розмірі 90100,26 грн (дев`яносто тисяч сто грн. 26 коп.), яка складається з: 57847,75 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту; 32252,51 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) витрати на оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістдесят дві грн. 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          Г.В. Гнатик