ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2026 р. Справа№ 910/14387/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Козир Т.П.
суддів: Сотнікова С.В. 
Пантелієнка В.О. 

за участі секретаря Вага В.В.
та за участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 (повний текст складено 28.01.2026) про відкриття провадження у справі про банкрутство 
у справі №910/14387/25 (суддя Мандичев Д.В.)
за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 
до Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" 
про відкриття провадження у справі про банкрутство,

УСТАНОВИВ:
Господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 21 січня 2026 року відкрив провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс".
Визнав грошові вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" у розмірі 70541909,28грн.
Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Ввів процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" .
Ухвалив оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" (01054, м. Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 33-Б, ідентифікаційний номер 14308150), текст якого додається. 
Призначив розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.
Встановив оплату послуг арбітражному керуючому Демчану О.І. (розпоряднику майна) в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.
Заборонив боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.
Встановив розпоряднику майна боржника строк до 12.03.2026 для подачі до Господарського суду міста Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, за наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.
Визначив дату проведення попереднього судового засідання на 18.03.26 о 12:10 та зобов`язав розпорядника майна у строк до 21.03.2026 провести інвентаризацію майна боржника.
Зобов`язав Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду докази внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. 

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановите нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс".
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відкриваючи провадження у справі про банкрутство, суд дійшов хибного висновку щодо відсутності спору про право між АТ "Райффайзен Банк" та ПрАТ "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" щодо вимог, на підставі яких була подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також суд першої інстанції не врахував, що іпотекодавець, який не є боржником за основним зобов`язанням, як в цій справі, не несе грошових зобов`язань перед іпотекодержателем понад вартість предмета іпотеки, оскільки його відповідальність обмежується лише вартістю предмета іпотеки, а вартість нерухомого майна, переданого Боржником в іпотеку Кредитору (34949000,00 грн), є недостатньо для задоволення вимог останнього, які визначені ним в сумі 70 541 909,28 гривень; претензія-вимога взагалі не містить повідомлення Боржнику про намір Кредитора звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором із зазначенням того, яким саме способом звернення стягнення Кредитор вважає за необхідне скористатися.

23.04.2026 ТОВ "ОКСІ БАНК" (поточний кредитор) подало заяву, у якій просить задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на проведення переговорів між ініціюючим кредитором і боржником та на передчасність відкриття провадження у справі про банкрутство.
23.04.2026 ТОВ "СТР ЛОГІСТИК" (конкурсний кредитор) подав заяву, у якій просить задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на проведення переговорів між ініціюючим кредитором і боржником та на передчасність відкриття провадження у справі про банкрутство.
23.04.2026 АТ "Райффайзен Банк" подав заяву про визнання в повному обсязі апеляційної скарги, посилаючись на те, що між кредитором та майновим поручителем досягнуто згоди з усіх істотних умов і обставин та зафіксовано у відповідних письмових документах про добровільне врегулювання боргу, погашення визначеної суми заборгованості, як наслідок повне припинення всіх грошових зобов`язань ПрАТ "ЦУВКП "Атомпромкомплекс" як майнового поручителя, тому просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
23.04.2026 розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Демчана О.І. подав клопотання про розгляд справи без його участі. 

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У судове засідання з`явились: представник АТ "Райффайзен Банк" -Семеняка В.В., представники ПрАТ "ЦУВКП "Атомпромкомплекс" - Нор А.Г., Іваницька О.В. 
Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності арбітражного керуючого .

Представники боржника у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.
Представник ініціюючого кредитора у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в заяві про її визнання. 

Відповідно до ч.4 ст. 266 ГПК України визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2025 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (надалі - кредитор, заявник, Банк) звернулось у Господарський суд міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи - Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" (надалі - боржник).
В обґрунтування поданої заяви кредитор посилається на те, що 27.05.2003 між АППБ "Аваль" (Банк), ТОВ "Світ ласощів", ТОВ "Петрус", ТОВ "Кондитер-Інвест" укладено Генеральну кредитну угоду №1372 (зі змінами та доповненнями надалі - Генеральний договір), відповідно до пункту 1.1. якого Банк зобов`язувався надати будь-якому з Позичальників кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах, що укладатимуться в рамках даної Угоди і які після їх підписання стають її невід`ємною частинами. Загальна сума наданих Кредитором кредитних коштів, в будь-який момент під час дії даної не може перевищувати суму еквівалентної 800,000 Євро за курсом НБУ на дату надання кредитних коштів. Термін користування кредитними коштами встановлюється до 27 травня 2005 року.
За умовами Генерального договору із змінами та доповненнями за Додатковою угодою № 1372/70 від 29.05.2020 між Банком та Позичальниками - Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (Позичальник-1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрус-Алко" (Позичальник-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрус-Кондитер" (Позичальник-3) сторони домовились внести зміни в пункт 1.2 Генерального договору в наступній редакції: "Загальний ліміт становить 100 000 000,00 (Сто мільйонів) гривень. Останній день строку дії Загального ліміту - " 31" травня 2023 року, або інша дата, визначена відповідно до статті 9 цього Генерального договору.
За умовами Генерального договору із змінами та доповненнями за Додатковою угодою № 1372/72 від 19.05.2021 Сторони дійшли згоди виключити з Генерального договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрус-Кондитер".
Також, сторони домовились внести зміни в Генеральний договір та викласти п. 1.3 Генерального договору в наступній редакції: "1.3. В межах Загального ліміту Сторони можуть здійснювати наступні Кредитні операції відповідно до таких Сублімітів: 1.3.1. Кредитування 1.3.1.1. Фінансування поточної діяльності: а) Субліміт 100 000 000,00 гривень (сто мільйонів гривень 00 копійок) б) Вид Субліміту, особливості використання Субліміту Відновлювальний Субліміт з можливістю повторного укладання Договорів. в) Валюта Кредитної операції Гривня г) Останній день строку дії Субліміту "18" травня 2022 р. або інша дата, визначена відповідно до статті 9 Генерального договору або Умов. ґ) Процентна ставка станом на дату укладання Генерального договору та цільове призначення…".
Згідно п. 2.3 Генерального договору, Скасування Лімітів є підставою для припинення здійснення Кредитних операцій з боку Кредитора в порядку та з наслідками, передбаченими статтею 9 Генерального договору. 
Відповідно до п. 5.1 Генерального договору, Позичальники зобов`язані здійснити Погашення заборгованості в порядку, визначеному Генеральним договором та Договорами, не пізніше відповідного Останнього дня строку дії Ліміту Кредитної операції, а зобов`язання щодо сплати комісії за обслуговування Загального ліміту - не пізніше Останнього дня строку дії Загального ліміту. Кожен з Позичальників зобов`язаний самостійно виконати перед Кредитором в повному обсязі зобов`язання, визначені для Позичальника (-ів) Генеральним договором.
Крім того, 18.06.2015 у рамках Генерального договору між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" укладено Кредитний договір №010/Р1-01-05-1-0/033-15, за умовами якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику Кредит в формі Відновлювальної кредитної лінії з Лімітом кредитування 15 500 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов Договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах Строку Кредиту відповідно до умов Договору. Кінцевий термін погашення Кредиту Позичальником - 31 травня 2016 р. (останній день Строку Кредиту). Кредит надається Позичальнику на фінансування витрат, пов`язаних з поточною діяльністю.
Додатковою угодою №010/Р1-01-05-1-0/033-15/10 від 16.02.2021 до Кредитного договору №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015 Сторони дійшли згоди змінити умови Договору та викласти деякі пункти Договору в наступній редакції: 1.1. Ліміт Кредитної операції 25 000 000,00 грн. (Двадцять п`ять мільйонів гривень 00 копійок) 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 12,5% річних. 1.4.2. Позичальник зобов`язаний сплатити 12,5% річних від суми Основної заборгованості, що не була сплачена в Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції.
Додатковою угодою №010/Р1-01-05-1-0/033-15/11 від 19.05.2021 до Кредитного договору Сторони дійшли згоди змінити умови Договору та викласти п.п. 1.4. та 1.5. Договору в наступній редакції: 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 13,0% річних. 1.4.2. Позичальник зобов`язаний сплатити 13,0% річних від суми Основної заборгованості, що не була сплачена в Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції. 1.5. Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції " 13" травня 2022 р. Кінцевий термін надання траншу Кредиту " 13" квітня 2022 р. (останній день, коли Позичальник може отримати транш Кредиту). Якщо вказана дата є небанківським днем, то Кінцевим терміном надання траншу Кредиту є останній Банківський день, що передує даті, вказаній в цьому абзаці Договору. Письмова заява на отримання траншу Кредиту повинна бути надана Позичальником Кредитору не пізніше Кінцевого терміну надання траншу Кредиту.
Додатковою угодою №010/Р1-01-05-1-0/033-15/12 від 24.06.2021 до Кредитного договору Сторони дійшли згоди змінити умови Договору та викласти п.п. 1.4 та 1.5 Договору в наступній редакції: 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,0% річних. 1.4.2. Позичальник зобов`язаний сплатити 14,0% річних від суми Основної заборгованості, що не була сплачена в Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції. 1.5. Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції " 31" липня 2022 р. Кінцевий термін надання траншу Кредиту " 01" липня 2022 р. (останній день, коли Позичальник може отримати транш Кредиту). Якщо вказана дата є небанківським днем, то Кінцевим терміном надання траншу Кредиту є останній Банківський день, що передує даті, вказаній в цьому абзаці Договору. Письмова заява на отримання траншу Кредиту повинна бути надана Позичальником Кредитору не пізніше Кінцевого терміну надання траншу Кредиту.
На виконання Кредитного договору кредитором надано ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" кредит на загальну суму 25000 000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується банківською випискою по вказаному рахунку та меморіальними ордерами.
Разом із цим, ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" здійснено часткове погашення основного боргу, у зв`язку з чим заборгованість останнього перед АТ "Райффайзен Банк" за Кредитним договором №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015 за тілом кредиту становить 20 007 762,89 грн.
Також, 19.05.2021 в рамках Генерального договору між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрус-Алко" укладено Кредитний договір №010/190/203 від 19.05.2021 "Кредитування траншами для корпоративних клієнтів", за умовами якого Кредитор надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 1.1. Ліміт Кредитної операції (Ліміт) 58 000 000,00 грн. 1.5. Максимальний строк користування Траншем 365 календарних днів, при цьому строк продовження траншу не враховується. Максимальний строк користування Траншем обмежений Останнім днем строку дії Ліміту Кредитної операції. 1.7. Процентна ставка 1.7.1. Процентна ставка за користування Кредитом (траншем) зазначається у Повідомленнях та є фіксованою і не може бути змінена Кредитором в односторонньому порядку. 1.8. Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції 18 травня 2022 року.
Додатковою угодою №010/190/203/1 від 24.06.2022 до Кредитного договору сторонами встановлено останній день строку дії Ліміту кредитної операції - "31" липня 2022 року.
Кредитором надано кредитні кошти ТОВ "Петрус-Алко", що не повернуті останнім у повному обсязі, а саме: згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/1 від 15.07.2021р., за Основною заборгованістю - 2 264 920,93 гривень; згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/3 від 16.07.2021р., за Основною заборгованістю - 4 483 987,58 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/4 від 16.07.2021р., за Основною заборгованістю - 4 528 371,13 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/5 від 16.07.2021р., за Основною заборгованістю - 4 492 727,32 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/6 від 16.07.2021р., за Основною заборгованістю - 4 472 754,69 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/7 від 17.09.2021р., за Основною заборгованістю - 4 472 754,69 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/8 від 17.09.2021р., за Основною заборгованістю - 4 472 754,69 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/9 від 20.09.2021р., за Основною заборгованістю - 5 301 422,71 гривень, згідно Повідомлення про вибірку кредитних коштів №010/190/203/10 від 20.09.2021р., за Основною заборгованістю - 4 920 030,17 гривень. 
18.06.2015 у рамках Генерального договору між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрус-Алко" укладено Кредитний договір №010/56-4/1096 від 18.06.2015, за умовами якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику Кредит в формі Відновлювальної кредитної лінії з Лімітом кредитування 13 000 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов Договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах Строку Кредиту відповідно до умов Договору. Кінцевий термін погашення Кредиту Позичальником - 31 травня 2016 р. (останній день Строку Кредиту).
Додатковою угодою №010/56-4/1096-10 від 16.02.2021 до Кредитного договору сторони дійшли згоди змінити умови Договору та викласти п.п. 1.4. та 1.8. Договору в наступній редакції: 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 12,5% річних. 1.4.2. Позичальник зобов`язаний сплатити 12,5% річних від суми Основної заборгованості, що не була сплачена в Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції.
Додатковою угодою №010/56-4/1096-11 від 19.05.2021 до Кредитного договору змінено умови Договору та викладено п.п. 1.4. та 1.5. Договору в наступній редакції: 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 13,0% річних. 1.5. Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції " 13" травня 2022 р.
Додатковою угодою №010/56-4/1096/12 від 24.06.2021 до Кредитного договору Сторони дійшли згоди змінити умови Договору та викласти п.п. 1.4. та 1.5. Договору в наступній редакції: 1.4. Проценти 1.4.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,0% річних. 1.5. Останній день строку дії Ліміту Кредитної операції " 31" липня 2022 р.
Так, на виконання Кредитного договору кредитором надано позичальнику кредит на загальну суму 13 000 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по вказаному рахунку та меморіальними ордерами.
Оскільки ТОВ "Петрус-Алко" не здійснило повне погашення боргу перед Банком за Кредитним договором №010/56-4/1096 від 18.06.2015, за ним утворилась заборгованість у сумі 11 121 422,48 грн.
Банк вказує, що 26.06.2023 він направив позичальникам - ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор", ТОВ "Петрус-Алко" та ПрАТ "ЦУВКП "Атомпромкомплекс" претензію (вимогу-повідомлення) №188/2/452 про повне погашення заборгованості, що залишена без задоволення.
За доводами кредитора, заборгованість ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" за Кредитним договором №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015 та ТОВ "Петрус-Алко" за Кредитним договором № 010/190/203 від 19.05.2021 і Кредитним договором № 010/56-4/1096 від 18.06.2015 в рамках Генеральної кредитної угоди №1372 від 27.05.2003 за основною заборгованістю (тілом кредиту) становить 70 541 909,28 грн., а саме: заборгованість ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" перед АТ "Райффайзен Банк" за Кредитним договором №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015 становить 20 007 762,89 грн.; заборгованість ТОВ "Петрус-Алко" перед АТ "Райффайзен Банк" за Кредитним договором № 010/56-4/1096 від 18.06.2015 становить 11 121 422,48 грн.; заборгованість ТОВ "Петрус-Алко" перед АТ "Райффайзен Банк" за Кредитним договором № 010/190/203 від 19.05.2021 становить 39 409 723,91 грн.
У забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами в рамках Генеральної кредитної угоди №1372 від 27.05.2003 між Кредитором і ПрАТ "ЦУВКП "Атомпромкомплекс" як майновим поручителем, укладено Іпотечний договір від 13.02.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Підгаєцьким А.І. за реєстровим №68 зі змінами за Додатковим договором №1 від 15.09.2021 за реєстровим №432, за умовами якого в іпотеку Банку передано наступне нерухоме майно: Об`єкт нерухомості: Назва: Склади та допоміжні будівл.і Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2298620332208. Адреса: Київська обл., Бориспільський р., с. Проліски, вулиця Промислова, будинок 9. Опис предмета іпотеки: Опис предмета іпотеки: склади та допоміжні будівлі, Загальною площа 13 437,2 кв. м., що розташовані на земельній ділянці площею 2,1868 га, кадастровий номер 3220888000:03:002:0007, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Опис та правовий статус земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості Земельна ділянка реєстраційний номер в ДРРПНМ 2185253632208 площею 2,1868 га, кадастровий номер 3220888000:03:002:0007, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, використовується Іпотекодавцем на підставі Договору оренди земельної ділянки від 12.10.2020 року та договору про внесення змін від 01.03.2021 року до договору оренди земельної ділянки від 12.10.2020 року, укладеними Приватним акціонерним товариством "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" код ЄДРПОУ 14308150 із Пристоличною сільською радою код ЄДРПОУ 04527520; Державного акту на право постійного користування землею серія І-КВ №002358, виданого ВАТ Центрально-українському виробничо-комплектуючому підприємству "Атомпромкомплекс" Щасливською сільською Радою народних депутатів Бориспільського району Київської області України 30 серпня 1999 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером №330. Адреса, площа та кадастровий номер земельної ділянки, на якій розміщений вищевказаний об`єкт нерухомості, підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3218560142020 від 12 лютого 2020 року, виданим Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві. За згодою Сторін вартість об`єкту нерухомості на момент укладання Іпотечного договору становить 34949000,00грн.
Банк вказує, що його грошові вимоги до боржника (майнового поручителя) є повністю забезпечені іпотекою нерухомого майна в розмірі 82059758,34 грн, які визнаються як всі вимоги кредитора, що існують за основним зобов`язанням (кредитним договором).

14.12.2025 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, який мотивоване наступними обставинами:
- підставою виникнення заявлених кредитором у даній справі грошових вимог до боржника є Кредитний договір №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015, Кредитний договір №010/56-4/1096 від 18.06.2015 та Кредитний договір №010/190/203 від 19.05.2015 в межах Генеральної кредитної угоди №1372 від 27.05.2003 року (із змінами і доповненнями до вказаних кредитних договорів), виконання грошових вимог за якими забезпечено іпотекою майна Боржника згідно з Іпотечним договором;
- Північним апеляційним господарським судом здійснюється апеляційне провадження по розгляду апеляційної скарги ТОВ "ЛВР КОНДИТЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/9482/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127824174) за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", ТОВ "Петрус-Алко", ТОВ "ЛВР АЛКО", ТОВ "ЛВР КОНДИТЕР", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 82 059 758,34 гривень заборгованості за кредитними договорами №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015, №010/190/203 від 19.05.2021, №010/56-4/1096 від 18.06.2015 в рамках Генеральної кредитної угоди №1372 від 27.05.2003, розгляд якої здійснюється в порядку загального позовного провадження;
- як вбачається із змісту вищезазначеного судового рішення місцевого господарського суду від 19.05.2025 у справі №910/9482/24 з вищевказаних відповідачів стягнута солідарно заборгованість в сумі 82 059 758,34 гривень, розмір і підстави виникнення якої є ідентичними заявленим Ініціюючим кредитором в заяві про банкрутство у справі №910/14387/25;
- Боржник зазначає, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 у справі №910/9482/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132930546) вищезазначена апеляційна скарга була задоволена частково: рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 в зазначеній справі змінено, а позовні вимоги задоволено частково шляхом стягнення солідарно з вищезазначених відповідачів на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованості у розмірі 70541909,28 гривень;
- згідно інформації щодо стадій розгляду судових справ офіційного порталу "Судова влада України" в мережі "Інтернет" 14.01.2026 АТ "Райффайзен Банк" до Верховного Суду подана касаційна скарга на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 у справі №910/9482/24, щодо якої вирішується питання щодо відкриття касаційного провадження, що свідчить про продовження існування наявного спору про право в розумінні ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства;
- ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/133588508) відкрите касаційне провадження у справі №910/9482/24 за касаційною скаргою АТ "Райффайзен Банк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 в зазначеній справі та призначений її касаційний розгляд;
- враховуючи наявність судового спору між Ініціюючим кредитором та відповідачами у справі №910/9482/24, що вирішуються у позовному провадженні, вирішення якого може суттєво вплинути на дійсність грошових вимог Ініціюючого кредитора до Боржника в справі про банкрутство, суми таких грошових зобов`язань, структуру заборгованості, а також строку виконання зобов`язань тощо, які є тотожними, свідчить про наявність спору про право в розумінні ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак, заява Ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство №910/14387/25 задоволенню не підлягає, наслідком чого в силу приписів ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, є прийняття Господарським судом міста Києва ухвали про відмову у відкритті провадження у справі №910/14387/25;
- відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки; 
- отже, укладення третьою стороною та кредитором договору іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором не зумовлює виникнення у заставодавця (іпотекодавця) майнових зобов`язань з моменту укладання такого договору та до моменту порушення боржником основного зобов`язання і не вимагає вчинення боржником на користь третьої особи майнових дій з моменту укладення договору іпотеки;
- умовами Іпотечного договору, які відповідають нормам Закону України "Про іпотеку", не лише передбачена можливість реалізації предмета іпотеки та отримання відповідних грошових коштів, а й набуття у власність Іпотекодержателем предмета іпотеки в рахунок погашення боргу позичальників за Кредитним договором №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015 року, Кредитним договором №010/56-4/1096 від 18.06.2015 року та Кредитним договором №010/190/203 від 19.05.2015 року в позасудовому та судовому порядку, а відтак, у Боржника не виникає прямого грошового зобов`язання перед Ініціюючим кредитором в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки він відповідає виключно наданим в забезпечення предметом іпотеки в межах вартості предмета іпотеки.

За наслідком підготовчого засідання суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, у зв`язку із чим оскаржуваною ухвалою відкрив провадження у справі №910/14387/25 про банкрутство ПрАТ "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс", визнав грошові вимоги АТ "Райффайзен Банк" до Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" у розмірі 70541909,28грн, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном боржника, призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича тощо.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, з огляду на наступне. 
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи визначаються нормами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУзПБ, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має боржник.
Положення статті 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 34 КУзПБ, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником або Національним банком України у випадках, передбачених цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи; ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); найменування органу (суб`єкта), уповноваженого управляти державним майном щодо боржника - державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.
До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.
За ч.ч. 1-5 ст. 39 КУзПБ передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено в Верховного Суду у від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).
При цьому, однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі положення частини 6 статті 39 КУзПБ визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який за своєю суттю містить елементи суперечності, конфлікту, протиборства сторін.
Разом з тим, поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.
Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.
Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.
Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.
Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.
Отже, на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. У такому разі безспірність не слід обов`язково пов`язувати (ототожнювати), ставити в залежність, з наявністю судового рішення.
Так, частиною 6 статті 39 КУзПБ визначено, що господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 71 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 51 постанови від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20 та постанові від 16.09.2020 у справі №911/593/20).
Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, а також постанова Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).
Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог, без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Крім того такий підхід у справі про банкрутство порушує як права кредиторів, так і права боржника.
Обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх та належних доказів існування та непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (висновок у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).
У свою чергу, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що вимоги ініціюючого кредитора мотивовані тим, що між ним та групою підприємств (ТОВ "Світ Ласощів", ТОВ "Петрус", ТОВ "Кондитер-Інвест") було укладено Генеральну кредитну угоду від 27.05.2003, в межах якої було укладено ряд кредитних договорів, та договорів в забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами, зокрема, із ПрАТ "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" був укладений Іпотечний договір від 13.02.2020.
Також матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкомплекс" не був позичальником за кредитними договорами, а також не був поручителем за виконання позичальниками своїх зобов`язань за кредитними договорами.
У той же час, Верховний Суд неодноразово зазначав, що згідно зі статтею 546 ЦК України порука та застава визначені як окремі види забезпечення зобов`язань. Поручитель і майновий поручитель є суб`єктами різних за змістом цивільних правовідносин. Поручитель є суб`єктом такого виду забезпечення виконання зобов`язання, як порука, а майновий поручитель є суб`єктом іншого виду забезпечення виконання зобов`язання - застави. Правовий статус поручителя й майнового поручителя врегульовано окремо, із суттєвими видовими відмінностями, достатніми для їх розрізнення та для вирішення спорів за їхньої участі шляхом безпосереднього застосування відповідних норм цивільного закону.
Оскільки договір іпотеки є різновидом договору застави та окремим способом забезпечення зобов`язань, регулювання якого здійснюється статтями 572-593 глави 49 ЦК України і спеціальним законом, то до іпотечних правовідносин за участі майнового поручителя не підлягають застосуванню положення параграфа 3 "Порука" глави 49 ЦК України (див. постанови Верховного Суду України від 16.10.2012 у справі №3-43гс12 та від 17.09.2014 у справі №6-109цс14, постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі №161/6253/15-ц, постанову Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №906/46/17).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі №161/6253/15-ц також зазначила, що жодним із нормативних актів не передбачено солідарну відповідальність боржника за кредитним договором та іпотекодавцем. Отже, боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель - іпотекодавець не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором.
У справі щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами та у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і іпотекодавцем - за відповідним договором іпотеки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин (див. постанову Верховного Суду від 06.04.2020 у справі №303/4448/15-ц).
Таким чином, є слушними доводи апелянта про те, що він, як іпотекодавець, який не є боржником за основним зобов`язанням, не несе грошових зобов`язань перед іпотекодержателем понад вартість предмета іпотеки, а його відповідальність обмежується лише вартістю предмета іпотеки.
Апеляційний господарський суд також погоджується із твердженнями апелянта про те, що ні чинне законодавство, ні Іпотечний договір не покладають на боржника обов`язку сплати грошових коштів на користь кредитора.
Вказані доводи узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного суду, які викладені у постанові у справі №918/631/19, відповідно до яких за змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Крім цього, обґрунтовуючи розмір вимог до боржника, ініціюючий кредитор посилається на наявність у позичальників невиконаних зобов`язань в розмірі 82 059 758,34 грн.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/9482/24 було задоволено позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", ТОВ "Петрус-Алко", ТОВ "ЛВР АЛКО", ТОВ "ЛВР КОНДИТЕР", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 82059758,34гривень заборгованості за кредитними договорами №010/Р1-01-05-1-0/033-15 від 18.06.2015, №010/190/203 від 19.05.2021, №010/56-4/1096 від 18.06.2015 в рамках Генеральної кредитної угоди №1372 від 27.05.2003 та стягнуто солідарно із вказаних відповідачів (позичальників та поручителів) заборгованість в сумі 82 059 758,34 гривень.
При цьому, розмір і підстави виникнення вказаної заборгованості є ідентичними заявленим ініціюючим кредитором в заяві про банкрутство у даній справі №910/14387/25.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 у справі №910/9482/24 вказане рішення було змінено, а позовні вимоги задоволено частково шляхом стягнення солідарно з вищезазначених відповідачів на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованості у розмірі 70 541 909,28 гривень.
Наразі справа №910/9482/24 перебуває на розгляді Верховного Суду, отже існує спір щодо розміру заборгованості позичальників за кредитними договорами. 
У той же час, частина 6 статті 39 КУзПБ, згідно якої підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність спору про право, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, жодним чином не визначає підставою для такої відмови існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою. У цьому випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19).
Крім цього, згідно приписів частини 3 ст. 39 КУзПБ якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.
Положення КУзПБ не встановлюють обов`язку для ініціюючого кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Доведення обставин можливості виконати такі майнові зобов`язання покладено саме на боржника.
У постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 зроблено правовий висновок щодо кола доказів, які підтверджують можливість боржника виконати взяті на себе зобов`язання та обставину його платоспроможності, а саме: "40. З`ясування здатності Боржника виконати свої зобов`язання перед Банком, здійснюється судом у підготовчому засіданні шляхом дослідження доказів, зокрема наданих Боржником. Такими доказами можуть бути докази щодо відсутності обставин неплатоспроможності або загрози неплатоспроможності, наявності грошових коштів на рахунках у банку, бухгалтерської чи/або фінансової звітності, які б давали можливість встановити наявність майнових активів, достатні для погашення кредиторської заборгованості перед ініціюючим кредитором, тощо".
Так, з матеріалів справи вбачається, що боржник може виконати свої зобов`язання за іпотечним договором, оскільки предмет іпотеки фізично наявний та не відчужений іпотекодавцем, якого заявник визначив боржником у даній справі, натомість, ініціюючий кредитор не довів неможливість виконання боржником іпотечних зобов`язань та не реалізував своє право звернення стягнення на предмет іпотеки у встановленому законом та договором іпотеки порядку.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Однак, в порушення приписів частини 3 ст. 39 КУзПБ, суд першої інстанції необгрунтовано залишив поза увагою доводи ПрАТ "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" щодо наявності спору щодо розміру суми заборгованості позичальників за кредитними договорами, відсутності у нього обов`язку із солідарної відповідальності за вказаними договорами, відсутності у нього обов`язків поручителя за кредитними договорами та негрошовий характер даного ним забезпечення за кредитними договорами, а також щодо його спроможності виконати зобов`язання за іпотечним договором, що підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, та є самостійною підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допустив неповне з`ясування обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 21 січня 2026 року підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс".
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою у відкритті провадження у справі про банкрутство, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, підлягають покладенню на АТ "Райффайзен Банк".
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" задовольнити. 
2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 січня 2026 року.
3. Відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Центрально-Українське виробничо-комплектовочне підприємство "Атомпромкоплекс" (01054, м. Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 33-Б, ідентифікаційний номер 14308150).
4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повна постанова складена 29.04.2026.

Головуючий суддя Т.П. Козир 

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко