154/2110/26 
2/154/1373/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
30 червня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
25 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 від 03 липня 2025 року в загальному розмірі 33 059,45 грн.
Обґрунтування позовних вимог
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1569-0946, відповідно до умов якого позивач надав їй кредит у сумі 6 600,00 грн строком на 300 днів.
21 липня 2025 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до якої відповідачці надано додаткові кредитні кошти в сумі 3 300,00 грн.
Позивач зазначає, що належним чином виконав свої договірні зобов`язання та перерахував кредитні кошти на вказаний відповідачкою картковий рахунок. Відповідачка частково виконувала зобов`язання за договором, однак надалі припинила внесення передбачених договором платежів, унаслідок чого утворилася заборгованість.
За наданим позивачем розрахунком станом на 02 березня 2026 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 33 059,45 грн, з яких:
-8 461,93 грн - заборгованість за кредитом;
-18 888,60 грн - заборгованість за нарахованими процентами;
-4 950,00 грн - проценти річних, нараховані на підставі статті 625 ЦК України;
-758,92 грн - заборгованість за комісією.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою взятих на себе договірних зобов`язань, позивач просить стягнути з неї вказану заборгованість у повному обсязі, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі
Ухвалою суду від 29 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представниця позивача в судове засідання не з`явилася. У поданому до суду клопотанні просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про одержання судового повідомлення. Причин неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів на спростування позовних вимог не скористалася.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився без повідомлення причин або без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на належне повідомлення відповідачки, її неявку без повідомлення причин, неподання нею відзиву та відсутність заперечень представниці позивача проти заочного розгляду справи суд постановив провести розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін
03 липня 2025 року о 09 годині 31 хвилині між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 продукту «НА ВСЕ».
У договорі позичальницю ідентифіковано за паспортом № НОМЕР_1 , виданим органом 0712 26 березня 2022 року, та реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Зазначено її місце проживання: АДРЕСА_1 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_3 .
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору кредитодавець відкрив відповідачці невідновлювану кредитну лінію та зобов`язався надати їй грошові кошти на умовах строковості, зворотності й платності для задоволення особистих потреб. Позичальниця зобов`язалася повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити проценти за користування ним у порядку, визначеному договором.
Згідно з пунктом 4.1 договору загальний розмір кредиту становив 6 600,00 грн, датою його надання визначено 03 липня 2025 року.
За умовами пункту 4.2 договору кредит мав надаватися шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок позичальниці з використанням зазначених нею реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання переказу здійснювалося кредитодавцем після укладення договору та надсилання позичальниці його примірника і додатків у вигляді електронних документів. Кредит вважався наданим з моменту списання коштів із банківського рахунку кредитодавця для їх подальшого зарахування на вказаний позичальницею платіжний засіб.
Відповідно до пункту 4.3 договору плату за надання та користування кредитом визначено у формі процентів за користування кредитом та одноразової комісії за його видачу. Тип процентної ставки - фіксований.
Пунктами 4.4-4.7 договору передбачено, що базовий період сплати процентів становить 14 календарних днів. Стандартну процентну ставку встановлено в розмірі 1,00 % на день, знижену процентну ставку - 0,90 % на день, а комісію за видачу кредиту - у розмірі 20 % від суми наданого кредиту.
Знижена процентна ставка застосовувалася в межах передбаченої договором програми лояльності за умови своєчасного та повного внесення позичальницею платежів у строки, визначені графіком. У разі недотримання цих умов проценти підлягали нарахуванню за стандартною процентною ставкою.
Строк кредитування за договором становив 300 календарних днів. Повернення кредиту передбачалося протягом останніх восьми базових періодів строку кредитування, а сплата процентів за користування кредитом і комісії - у кінці кожного базового періоду. Загальна кількість передбачених договором платежів становила 22.
Пунктом 2.3 договору також визначено рекомендований графік дострокового повернення кредиту протягом перших 140 днів із дати його отримання шляхом внесення десяти ануїтетних платежів. Перші дев`ять рекомендованих платежів становили по 1 392,68 грн, останній - 1 392,02 грн. Водночас у договорі зазначено, що цей графік мав рекомендаційний характер, а обов`язкове повернення кредиту, сплата процентів і комісії мали здійснюватися відповідно до графіка платежів за договором за зниженою ставкою, наведеного в додатку № 2.
Додаток № 2 до договору містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, складену з розрахунку застосування зниженої процентної ставки 0,90 % на день. Додаток № 3 містить аналогічний розрахунок із застосуванням стандартної процентної ставки 1,00 % на день.
У паспорті споживчого кредиту зазначено, що при кредитуванні в сумі 6 600,00 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки загальні витрати за кредитом становлять не більше 18 908,28 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту - не більше 25 508,28 грн. Реальну річну процентну ставку визначено в розмірі 6 025,02 %.
Договором не передбачено нарахування пені або штрафів.
Умовами договору передбачено, що у разі прострочення сплати кредиту, процентів або комісії на суму простроченої заборгованості нараховуються проценти річних відповідно до статті 625 ЦК України. Їх розмір визначено договором як 401 500 % річних, однак сума таких процентів за кожен день прострочення не може перевищувати 2 % від неповернутої суми кредиту, а їх сукупний розмір разом з іншими платежами за порушення зобов`язань не може перевищувати половини загальної суми отриманого кредиту.
Договір укладено в електронній формі. Відповідно до пунктів 3.1-3.8 договору позичальниця оформила заявку в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, надала особисті дані, пройшла дистанційну ідентифікацію та верифікацію із використанням системи BankID НБУ, ознайомилася в особистому кабінеті з паспортом споживчого кредиту та пропозицією укласти договір.
Паспорт споживчого кредиту відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9525.
Пропозицію кредитодавця щодо укладення договору відповідачка прийняла шляхом введення в особистому кабінеті одноразового ідентифікатора А9176 та натискання кнопки «Підписати». Цей ідентифікатор зазначено в договорі як електронний підпис позичальниці. Від імені кредитодавця договір підписано кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Правила відкриття кредитної лінії продукту «НА ВСЕ», затверджені наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 13-П від 27 січня 2025 року, визначені невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 03 липня 2025 року о 10 годині 10 хвилин перерахувало відповідачці кредитні кошти в сумі 6 600,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_4 .
Зазначена платіжна операція проведена за транзакцією № 1633887178, номер замовлення 9adc99f1-ee38-4864-afc6-35b83af24029, зі статусом «Виконано». У призначенні платежу зазначено: «Видача кредитних коштів за договором 1569-0946, 2025-07-03, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 ».
Відомості про успішне проведення цієї платіжної операції підтверджуються листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 17 березня 2026 року № 200076-1633887178-17032026.
21 липня 2025 року об 11 годині 36 хвилин між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 від 03 липня 2025 року.
У пункті 1 додаткової угоди сторони підтвердили, що на момент її укладення сума наданого та неповернутого кредиту становила 6 600,00 грн, сума нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом - 297,00 грн, а сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту - 758,92 грн.
За пунктами 2.1-2.3 додаткової угоди кредитодавець зобов`язався надати відповідачці додаткові кредитні кошти в сумі 3 300,00 грн, датою їх надання визначено 21 липня 2025 року. Після надання додаткових коштів загальна сума кредиту становила 9900,00 грн.
Відповідно до пункту 2.4 додаткової угоди відповідачка зобов`язалася повернути кредит у сумі 9 900,00 грн протягом 300 календарних днів із моменту укладення додаткової угоди, сплатити проценти за користування кредитом, а також наявну заборгованість за раніше нарахованими процентами та комісією.
Пунктом 2.6 додаткової угоди комісію за видачу додаткових кредитних коштів визначено в розмірі 0 % від суми додаткового траншу.
За умовами пункту 2.7 строк кредитування продовжено на 18 днів. Після укладення додаткової угоди залишок строку кредитування становив 300 календарних днів, а загальний строк кредитування за договором - 318 календарних днів.
Пунктом 2.9 додаткової угоди передбачено, що додаткові кредитні кошти надаються шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальниці з використанням зазначених нею реквізитів електронного платіжного засобу № НОМЕР_4 .
Після укладення додаткової угоди до нового графіка платежів включено загальну суму кредиту 9 900,00 грн, несплачені проценти в сумі 297,00 грн та несплачену комісію в сумі 758,92 грн.
У пункті 3 додаткової угоди зазначено, що після отримання додаткових коштів орієнтовна реальна річна процентна ставка за період до завершення строку кредитування становить 4 455,46 %, а орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням несплачених процентів і комісії - 36 604,21 грн.
Орієнтовні загальні витрати за споживчим кредитом за період із моменту укладення додаткової угоди до завершення строку кредитування визначено в сумі 26 704,21 грн, а денну процентну ставку - у розмірі 0,899 %.
Пунктом 5.1 додаткової угоди викладено в новій редакції рекомендований графік дострокового погашення кредиту протягом перших 140 днів. Перший рекомендований платіж зі строком до 03 серпня 2025 року визначено в сумі 2 791,91 грн, наступні вісім платежів - по 1 795,39 грн, останній платіж зі строком до 07 грудня 2025 року - 1 795,39 грн.
Пунктом 5.2 додаткової угоди первісні додатки № 2 та № 3 до кредитного договору визнано такими, що надалі не застосовуються. Натомість сторонами погоджено нові таблиці обчислення загальної вартості кредиту і графіки платежів, складені із застосуванням зниженої процентної ставки 0,90 % на день та стандартної процентної ставки 1,00 % на день.
Згідно з графіком платежів за зниженою ставкою загальна сума платежів становила 34 041,09 грн, з яких 9 900,00 грн - повернення кредиту, 23 145,54 грн - проценти за користування кредитом, 758,92 грн - комісія за видачу первісного кредиту, 236,63 грн - платежі за послуги третіх осіб.
Додаткову угоду відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1921. Від імені кредитодавця її підписано кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із кваліфікованою електронною позначкою часу.
На виконання умов додаткової угоди від 21 липня 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» того ж дня перерахувало відповідачці додаткові кредитні кошти в сумі 3 300,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_4 .
Платіж проведено через платіжну систему EasyPay за операцією № НОМЕР_6 .
Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту за договором № 1569-0946, відповідачці було перераховано:
03 липня 2025 року - 6 600,00 грн як видачу кредиту за платіжною операцією № НОМЕР_7 ;
21 липня 2025 року - 3 300,00 грн як добір за кредитом за платіжною операцією № НОМЕР_6 .
Загальна сума кредитних коштів, перерахованих відповідачці за договором та додатковою угодою, становила 9 900,00 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 1569-0946, складеним станом на 02 березня 2026 року, загальна сума наданого відповідачці кредиту з урахуванням додаткового траншу становила 9 900,00 грн.
03 липня 2025 року на суму первісно наданого кредиту 6 600,00 грн позивач нарахував комісію за видачу кредиту в розмірі 1 320,00 грн та розпочав щоденне нарахування процентів за зниженою ставкою 0,90 % на день, що становило 59,40 грн щоденно.
У період із 03 липня до 15 липня 2025 року за вказаною ставкою було нараховано 772,20 грн процентів.
16 липня 2025 року відповідачка внесла платіж у сумі 1 392,68 грн. Після його зарахування залишок нарахованих процентів становив 0,00 грн, залишок комісії - 758,92 грн, а сума основного боргу залишилася незмінною - 6 600,00 грн.
Із 17 липня до 20 липня 2025 року проценти продовжували нараховуватися за ставкою 0,90 % на день у сумі 59,40 грн щоденно. Станом на 20 липня 2025 року залишок нарахованих і несплачених процентів становив 237,60 грн.
21 липня 2025 року після надання додаткового траншу в сумі 3 300,00 грн основний борг збільшився до 9 900,00 грн. Із цієї дати розмір щоденного нарахування процентів за ставкою 0,90 % становив 89,10 грн.
У період із 21 липня до 03 серпня 2025 року проценти нараховувалися за зниженою ставкою 0,90 % на день. Станом на 03 серпня 2025 року залишок нарахованих і несплачених процентів становив 1 485,00 грн, залишок комісії - 758,92 грн, основний борг - 9 900,00 грн.
04 серпня 2025 року відповідачка внесла платіж у сумі 500,00 грн, який у розрахунку відображено як зменшення основного боргу до 9 400,00 грн. Із цієї дати позивач застосовував стандартну процентну ставку 1,00 % на день та розпочав нарахування процентів, передбачених статтею 625 ЦК України.
04 серпня 2025 року за користування кредитом нараховано 99,00 грн, а за статтею 625 ЦК України - 198,00 грн. Із 05 серпня 2025 року щоденне нарахування договірних процентів на залишок основного боргу 9 400,00 грн становило 94,00 грн, а процентів за статтею 625 ЦК України - 188,00 грн.
10 серпня 2025 року відповідачка внесла платіж у сумі 1 000,00 грн. Після його зарахування основний борг зменшився до 9 352,01 грн, а залишок нарахованих договірних процентів - до 1 195,99 грн.
Із 11 серпня 2025 року договірні проценти нараховувалися в сумі 93,52 грн на день, а проценти за статтею 625 ЦК України - у сумі 187,04 грн на день.
Нарахування процентів за статтею 625 ЦК України здійснювалося до 30 серпня 2025 року. Станом на цю дату їх загальний залишок досяг 4 950,00 грн, після чого подальше збільшення цієї складової заборгованості в розрахунку не відображено.
У подальшому договірні проценти продовжували щоденно нараховуватися за стандартною ставкою 1,00 % на день на залишок основного боргу 9 352,01 грн у сумі 93,52 грн.
07 жовтня 2025 року відповідачка внесла платіж у сумі 890,08 грн. Після його зарахування основний борг зменшився до 8 461,93 грн.
Починаючи з 08 жовтня 2025 року договірні проценти нараховувалися на залишок основного боргу 8 461,93 грн у сумі 84,61 грн на день.
Загальна сума платежів, внесених відповідачкою та врахованих у розрахунку, становила 3 782,76 грн, а саме:
-16 липня 2025 року - 1 392,68 грн;
-04 серпня 2025 року - 500,00 грн;
-10 серпня 2025 року - 1 000,00 грн;
-07 жовтня 2025 року - 890,08 грн.
Загальна сума договірних процентів, нарахованих позивачем за період розрахунку, становила 20 672,21 грн. З урахуванням проведених платежів залишок непогашених процентів станом на 02 березня 2026 року визначено в сумі 18 888,60 грн.
Станом на 02 березня 2026 року позивач визначив загальну заборгованість відповідачки в сумі 33 059,45 грн, яка складається з:
-8 461,93 грн - залишку основного боргу;
- 18 888,60 грн - залишку нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом;
- 4 950,00 грн - залишку процентів, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України;
- 758,92 грн - залишку несплаченої комісії.
Штрафи за договором позивачем не нараховувалися.
23 березня 2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» склало на ім`я ОСОБА_1 вимогу № 1569-0946 про дострокове повернення кредиту.
У вимозі зазначено, що станом на 02 березня 2026 року відповідачка допустила прострочення виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 від 03 липня 2025 року на строк понад один календарний місяць.
Посилаючись на умови договору та статтю 16 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець вимагав протягом 30 календарних днів із дня одержання вимоги достроково повернути кредит і сплатити заборгованість у загальній сумі 33 059,45 грн, з яких:
-8 461,93 грн - заборгованість за основною сумою кредиту;
-18 888,60 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;
-4 950,00 грн - проценти річних, нараховані на підставі статті 625 ЦК України;
-758,92 грн - заборгованість за комісією.
У вимозі також зазначено, що в разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості кредитодавець звернеться до суду з позовом про її стягнення.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частин першої - третьої статті 12, частини першої статті 13 та частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Щодо укладення кредитного договору
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній, формі. Він вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, а волю сторін виражено за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються особою до інших електронних даних.
Відповідно до частин третьої, шостої та восьмої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Відповідь особи про прийняття пропозиції може бути надана шляхом підписання електронного повідомлення електронним підписом або вчинення дій, які відповідно до змісту пропозиції вважаються її прийняттям.
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Матеріалами справи встановлено, що 03 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1569-0946.
Договір містить персональні та ідентифікаційні дані відповідачки, реквізити її електронної пошти, телефонного номера та платіжного засобу. Його підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9176.
21 липня 2025 року сторони в аналогічній електронній формі уклали додаткову угоду, яку відповідачка підписала одноразовим ідентифікатором А1921.
Умовами договору та додаткової угоди визначено суму кредиту, строки і порядок його повернення, процентні ставки, комісію, порядок внесення платежів та наслідки неналежного виконання зобов`язань.
Відповідачка не подала суду відзиву, не заперечила факту укладення договору та не надала доказів того, що зазначені в договорі особисті дані, номер платіжного засобу або одноразові ідентифікатори належали іншій особі чи були використані без її волі.
Крім того, після одержання кредитних коштів відповідачка здійснила низку платежів на виконання договору, що узгоджується з даними кредитного договору та додатково підтверджує її волевиявлення на виникнення і виконання відповідних правовідносин.
Отже, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 від 03 липня 2025 року та додаткової угоди від 21 липня 2025 року.
Щодо надання кредитних коштів
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За змістом частини другої цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Матеріалами справи підтверджено, що 03 липня 2025 року позивач перерахував на зазначену відповідачкою платіжну картку кредитні кошти в сумі 6 600,00 грн, а 21 липня 2025 року на виконання додаткової угоди - ще 3 300,00 грн.
Проведення обох операцій підтверджується відомостями платіжної установи, номерами транзакцій, призначенням платежів та довідкою позивача про видачу коштів.
Загальна сума фактично наданих відповідачці кредитних коштів становила 9 900,00 грн.
Отже, позивач належним чином виконав своє зобов`язання щодо надання кредиту, у зв`язку із чим у відповідачки виник обов`язок повернути отримані кошти та сплатити передбачену договором плату за користування ними.
Щодо виконання зобов`язання та основного боргу
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця.
З додаткової угоди вбачається, що загальний строк кредитування становив 318 днів, а строк, який залишався після її укладення, - 300 календарних днів із 21 липня 2025 року.
Отже, на час звернення позивача до суду 25 травня 2026 року кінцевий строк кредитування вже закінчився, а обов`язок відповідачки повернути весь непогашений залишок кредиту настав незалежно від дострокової вимоги кредитодавця.
Тому відсутність у матеріалах справи доказів вручення відповідачці вимоги від 23 березня 2026 року не перешкоджає вирішенню вимоги про стягнення основного боргу, оскільки станом на день звернення до суду кредит заявлено до повернення не достроково, а після завершення погодженого сторонами строку кредитування.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка внесла платежі на загальну суму 3 782,76 грн. Частину цих коштів позивач зарахував у рахунок сплати процентів і комісії, а частину - у рахунок погашення тіла кредиту.
Унаслідок зарахування платежів основний борг було зменшено з 9 900,00 грн до 8461,93 грн.
Доказів повернення іншої частини кредиту відповідачка не надала, а тому вимога про стягнення 8 461,93 грн основного боргу є обґрунтованою.
Щодо процентів за користування кредитом
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок їх одержання встановлюються договором.
Згідно з частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки, її розмір та порядок сплати визначаються в кредитному договорі.
У договорі сторони погодили фіксовану знижену процентну ставку 0,90 % на день і стандартну процентну ставку 1,00 % на день.
Знижена ставка підлягала застосуванню за умови своєчасного виконання відповідачкою передбачених графіком зобов`язань. Після порушення графіка позивач із 04 серпня 2025 року застосував стандартну ставку 1,00 % на день.
За змістом частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати одного відсотка.
Укладений сторонами договір і додаткова угода передбачають ставки, які не перевищують установленого законом максимального розміру.
З наданого розрахунку вбачається, що до 03 серпня 2025 року проценти нараховувалися за ставкою 0,90 % на день, а з 04 серпня 2025 року - за ставкою 1,00 % на день на фактичний залишок основного боргу.
Після внесення відповідачкою платежів сума щоденних процентів відповідно зменшувалася разом зі зменшенням залишку основного боргу.
Станом на 02 березня 2026 року позивач визначив залишок несплачених договірних процентів у сумі 18 888,60 грн.
Нарахування здійснено в межах погодженого сторонами строку кредитування, а заявлений залишок процентів не перевищує передбаченої додатковою угодою та графіком загальної вартості кредиту.
Відповідачка власного контррозрахунку не подала, застосованих позивачем ставок, періодів або порядку зарахування платежів не спростувала.
З огляду на викладене суд вважає вимогу про стягнення 18 888,60 грн процентів за користування кредитом обґрунтованою.
Щодо комісії за видачу кредиту
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові й супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника та третіх осіб.
Умовами первісного договору передбачено одноразову комісію за видачу кредиту в розмірі 20 % від суми первісного траншу, тобто 1 320,00 грн.
Її розмір, порядок нарахування та включення до загальних витрат були зазначені безпосередньо в договорі, паспорті споживчого кредиту та графіку платежів.
Після внесення відповідачкою платежу 16 липня 2025 року залишок цієї комісії становив 758,92 грн.
У додатковій угоді сторони окремо підтвердили наявність несплаченої комісії саме в такому розмірі та включили її до оновленого графіка платежів. Комісію за надання додаткового траншу в сумі 3 300,00 грн установлено в розмірі 0 %.
Зазначена комісія є одноразовою платою за видачу первісного кредиту, а не періодичною платою за обслуговування кредитної заборгованості чи надання інформації, яку кредитодавець відповідно до закону повинен надавати безоплатно.
Розмір комісії був визначений у договорі, доведений до відома відповідачки до його укладення, включений до загальної вартості кредиту та повторно підтверджений нею під час підписання додаткової угоди.
Тому суд вважає вимогу про стягнення залишку комісії в сумі 758,92 грн обґрунтованою.
Щодо процентів, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України
Позивач також просить стягнути з відповідачки 4 950,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України.
На обґрунтування цієї частини вимог позивач посилається на умови договору, відповідно до яких у разі прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачка зобов`язана сплатити проценти річних, передбачені статтею 625 ЦК України.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачені цією нормою нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, а не платою за правомірне користування кредитними коштами.
Разом із тим пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного або надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення чи скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого йому було надано кредит або позику банком чи іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки за таке прострочення.
Цим же пунктом установлено, що неустойка та інші платежі, сплата яких передбачена договором і які нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання такого договору, підлягають списанню кредитодавцем.
Наведений припис є спеціальною тимчасовою нормою ЦК України щодо відповідальності за прострочення саме кредитних і позикових зобов`язань у період воєнного стану.
Договір між сторонами укладено 03 липня 2025 року, а спірні проценти за статтею 625 ЦК України позивач нарахував у серпні 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану.
Тому до спірних правовідносин безпосередньо застосовується пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що право на таке нарахування виникло у зв`язку зі скасуванням відповідного мораторію, який раніше містився в Законі України «Про споживче кредитування».
Виключення чи зміна норми іншого законодавчого акта не припиняє дії самостійного припису пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Відповідно до частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Цією ж нормою встановлено, що зміни до Цивільного кодексу України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Цивільного кодексу України.
На час виникнення спірної заборгованості, звернення позивача до суду та ухвалення рішення пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не виключений, не зупинений і зберігає чинність.
Закон України «Про споживче кредитування» регулює окремі питання споживчого кредитування, однак скасування встановленого ним обмеження саме по собі не може розглядатися як внесення змін до ЦК України або як мовчазне припинення дії пункту 18 його Прикінцевих та перехідних положень.
Крім того, свобода договору не є абсолютною. За змістом частини третьої статті 6 ЦК України сторони не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо їх обов`язковість випливає зі змісту таких положень або із суті правовідносин.
Отже, умова договору про сплату процентів річних за статтею 625 ЦК України не може бути застосована всупереч імперативному звільненню позичальника від такої відповідальності на період дії воєнного стану.
Подібний підхід викладено Верховним Судом у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 727/1033/21, у якій розмежовано проценти як плату за користування кредитом і нарахування за статтею 625 ЦК України та зазначено, що нараховані з 24 лютого 2022 року суми відповідальності за цією статтею підлягають списанню відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Таким чином, нараховані позивачем 4 950,00 грн є відповідальністю за прострочення грошового зобов`язання, від якої відповідачка звільнена в силу прямої вказівки закону.
Тому позовні вимоги в частині стягнення 4 950,00 грн процентів річних на підставі статті 625 ЦК України задоволенню не підлягають.
Висновок за результатами розгляду справи
Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору і додаткової угоди, надання відповідачці кредитних коштів у загальній сумі 9 900,00 грн та неналежне виконання нею зобов`язань щодо повернення кредиту і сплати передбаченої договором плати.
З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 28 109,45 грн, яка складається з:
-8 461,93 грн - основного боргу;
-18 888,60 грн - процентів за користування кредитом;
-758,92 грн - комісії за видачу кредиту.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 4 950,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, слід відмовити.
Судові витрати
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви в електронній формі позивач сплатив судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Позов заявлено на загальну суму 33 059,45 грн, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог у сумі 28 109,45 грн, що становить 85,03 % від ціни позову.
Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог у сумі 2 263,76 грн.
Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 398,64 грн покладається на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні відповідної частини позовних вимог.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 3, 6, 11, 202, 204, 205, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування», суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1569-0946 від 03 липня 2025 року в загальній сумі 28 109 (двадцять вісім тисяч сто дев`ять) гривень 45 копійок, яка складається з: 8 461,93 грн - заборгованості за основною сумою кредиту; 18 888,60 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 758,92 грн - заборгованості за комісією за видачу кредиту.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 4 950,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2 263 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривні 76 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасниця справи, якій повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів із дня вручення їй повного заочного рішення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений також у разі його пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Відповідачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом установлених ЦПК України строків не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Р. Вітер