Справа № 461/7358/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/482/26 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Костюк С.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 липня 2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-898905.1. згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 128900 грн 00 коп., зі сплатою 19,5% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, перерахувавши кошти на рахунок відповідача. Відповідач не повернув отримані в кредит кошти у встановлений договором термін та не сплатив проценти за користування кредитними коштами, плату за обслуговування кредиту, здійснивши останній платіж на виконання умов кредитного договору 06 червня 2024 року. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань у ОСОБА_3 виникла заборгованість в розмірі 250308 грн 64 коп., з яких 118 268.12 грн – заборгованість за простроченим боргом, 49 612.53 грн – заборгованість за простроченими процентами, а 82 427.99 грн – заборгованість за простроченою платою за обслуговування кредиту. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору 07 травня 2024 року на адресу відповідача надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій банк вимагав терміново, протягом тридцяти календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання за кредитним договором, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором, однак така вимога не виконана.
З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 250308 грн 64 коп. та суму понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3754 грн 63 коп.
Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 167 880.65 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2518.21 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт посилається на те, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції залишив поза увагою, що за період з 04 січня 2022 року по 10 липня 2024 року відповідач сплатив комісію за обслуговування кредиту в сумі 11024,18 грн, які банком безпідставно було зараховано, як платежі за обслуговування по кредитному договору. Надана банком виписка по рахунку суперечить розрахунку заборгованості, наданому банком, останній містить лише відомості узагальненого характеру, тобто без зазначення детального розрахунку із зазначенням суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду. Надання банком відомостей щодо загального розміру несплаченого кредиту та процентів без детального розрахунку із зазначенням суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду, фактично позбавляє відповідача можливості надати власний розрахунок заборгованості. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, прострочив сплату тіла кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 167 880.65 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, а вимога банку про стягнення простроченої плати за обслуговування кредиту в розмірі 82 427.99 грн. не підлягає до задоволення, оскільки така нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що 07.07.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-898905.1.
Згідно з умовами кредитного договору (п.1.1), сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим договором та діючими Тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними.
Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2 кредитного договору).
У відповідності до п.п.1.4.1 п.1.4 кредитного договору, за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 10,0% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління банку, становить 9,5%, що разом із маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 19,5%. Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки, шляхом надсилання позичальнику нового графіку щомісячних платежів за траншем листом без внесення змін (доповнень) до договору не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Таке повідомлення вважається надісланим в день його відправлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі. Новий графік щомісячних платежів стає невід`ємною частиною цього договору.
В цьому пункті договору зазначено, що позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики.
Згідно з п.п.1.4.2 п.1.4 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів, у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу. Плата за обслуговування кредитної заборгованості сплачується позичальником за отримання наступних послуг, які вчиняються банком на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за договором надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме стаціонарних телефонів по Україні, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником з використанням різних каналів зв`язку тощо.
Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що в день надання чергового траншу позичальник укладає договір страхування від нещасного випадку або змінює дійсний договір страхування з урахуванням суми отриманого траншу та забезпечує оплату страхового платежу за рахунок коштів траншу в розмірі 15% від суми траншу. Підписанням цього договору позичальник надає згоду на укладення від імені та за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя, пролонгацію та/або зміну умов такого договору у зв`язку з отриманням чергового траншу та доручає і дає розпорядження банку переказувати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхових платежів, належних страховику, через транзитний рахунок банку.
В рамках вказаного Генерального кредитного договору №ГКД-898905.1 від 07.07.2021 року, 02.12.2021 року ОСОБА_1 видано транш №G02.10701.009087059 строком на 60 місяців на поточні потреби в сумі 128900 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), у безготівковій формі шляхом зарахування коштів на банківський поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк», що підтверджується меморіальним ордером №698418 від 02.12.2021 року.
Пунктом 1.12 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в щомісячних внесках включно до дня/числа кожного місяця, визначеного як дата погашення, згідно з графіком щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на відповідний транзитний рахунок, відкритий позичальнику в банку, МФО 336310, згідно з п.1.6 цього договору. Погашення платежів проводиться в такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені); 4) для погашення іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом).
У п.1.6 кредитного договору вказано, що платежі в погашення заборгованості за траншами здійснюватимуться ануїтетними платежами на транзитний рахунок, відкритий в банку, МФО 336310, та вказаний у графіку щомісячних платежів, що надсилається позичальнику, а також в смс-повідомленні згідно п.1.7.
Пунктом 1.7 кредитного договору передбачено, що про пропозицію щодо надання траншу позичальника від імені банку повідомляє уповноважений працівник контакт-центру в ході телефонної розмови після обов`язкової ідентифікації позичальника згідно встановленого банком порядку.
Згідно з п.п.1.7.1 п.1.7 кредитного договору, оператор повідомляє позичальника про позитивне рішення щодо можливості надання траншу в рамках цього договору за умови/без умови погашення за рахунок коштів траншу наявної заборгованості.
У п.п.1.7.3 п.1.7 кредитного договору вказано, що у разі згоди позичальника на отримання траншу, оператор повідомляє позичальника, що протягом п`яти хвилин йому буде надіслано смс-повідомлення на абонентський номер (вказаний в розділі 3 цього договору) для підтвердження його волевиявлення щодо отримання кредиту та з`ясовує у який спосіб позичальник бажає отримати інформацію щодо кредитування – шляхом переходу до інтернет-джерела, чи шляхом скерування йому смс-повідомлення.
Підпунктом 1.7.4 пункту 1.7 кредитного договору передбачено, що у випадку отримання банком згоди позичальника на отримання траншу у порядку, передбаченому п.п.2 п.1.8 цього договору, уповноважений працівник банку створює у програмному комплексі відповідну угоду на отримання траншу. Одночасно з даною операцією позичальнику на абонентський номер автоматично надсилається смс-повідомлення відповідного змісту.
У випадку, коли кошти надаються без погашення наявної кредитної заборгованості в банку, згодою отримати кредит на карту «4 останні цифри БПК» є відправлення коду ХХХХ на номер 3553 (п.п.1.7.4.1).
У випадку, коли кошти надаються, у тому числі на погашення наявної кредитної заборгованості в банку, згодою отримати кредит частину траншу на карту «4 останні цифри БПК» ___грн. і частину траншу на погашення всіх готівкових кредитів в банку на суму ___грн. є відправлення коду ХХХХ на номер 3553 (п.п.1.7.4.2).
Пунктом 1.8 кредитного договору передбачено, що позичальник заявляє про виконання банком у повному обсязі вимог щодо інформування позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає кредитний договір, зокрема, у спосіб скерування з абонентського номера телефону, вказаного в розділі 3 даного договору, коду, отриманого за допомогою смс-повідомлення згідно п.п.1.7.4.1, 1.7.4.2, на номер 3553. Пропозиція щодо отримання траншу діє протягом 100 хвилин після розмови з оператором.
Згідно з п.1.9 кредитного договору, здійснення позичальником операцій у порядку п.1.8 цього договору вважаються його згодою на отримання траншу в рамках та на умовах цього договору і кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок позичальника.
У п.1.10 кредитного договору вказано, що позичальник визнає, що така ідентифікація позичальника є належною та достатньою. Також позичальник стверджує, що виявленням його згоди на отримання траншу є також, але не виключно, наступні факти: неповернення коштів на рахунок згідно п.1.6 та неподання заяви на відмову від отримання траншу із зазначенням дати та суми траншу; використання позичальником отриманих кредитних коштів.
Також, пунктом 1.17 кредитного договору передбачено, що за умови використання позичальником коштів зі свого поточного рахунку вважається, що він надав свою згоду на отримання наданого траншу у рамках цього Генерального кредитного договору та прийняв на себе всі зобов`язання, які випливають з його умов.
В цьому пункті договору вказується, що позичальник зобов`язується самостійно відслідковувати надходження графіка щомісячних платежів поштою. Неотримання графіку щомісячних платежів не звільняє позичальника від виконання зобов`язань за цим договором. В разі не отримання графіку щомісячних платежів поштовим зв`язком позичальник зобов`язаний звернутися в банк у будь-який спосіб з проханням повторно надіслати йому графік щомісячних платежів.
Право банку на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами передбачено п.1.15 кредитного договору.
Судом встановлено, що власне волевиявлення на отримання траншу за кредитним договором відповідач висловив шляхом надсилання із власного абонентського номера телефону смс-повідомлення на номер 3553, що узгоджується з п.1.8 кредитного договору, за яким позичальник заявляє про виконання банком в повному обсязі вимог щодо інформування позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з абонентського номера телефону, вказаного в розділі 3 даного договору (0971514413), коду, отриманого за допомогою смс-повідомлення, на номер 3553, що підтверджується копією реєстру смс-повідомлень за грудень 2021 року, оформленого на виконання договору надання послуг №01/01122020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Мобайл Дівелопмент», згідно якого обслуговується вказаний короткий номер 3553, визначений додатком №2 до цього договору.
Під №20 у вище вказаному реєстрі смс-повідомлень наявне смс-повідомлення банку наступного змісту: «Вам погоджено транш G02.10701.009087059 в рамках ГКД-898905.1 на суму 128900 грн. з оплатою 6602 грн. щомісячно до 2 числа на рахунок НОМЕР_1 , СК «ПрАТ СКФОРТЕ ЛАЙФ». Згодою отримати кредит частину траншу на карту «5108» 33872.93 грн. і частину траншу на погашення всіх готівкових кредитів в банку на суму 78214.03 грн. є відправлення коду 7946 на номер 3553».
У графіку щомісячних платежів за траншем №G02.10701.009087059 до Генерального кредитного договору №ГКД-898905.1 від 07.07.2021 року передбачено суму платежу за розрахунковий період, яким є один календарний місяць, що становить 6602,00 грн. (останній платіж – 6556.73 грн.). Також вказаним графіком передбачено щомісячну плату за обслуговування крелиту в розмірі 3222.50 грн.
07.05.2024 року АТ «Ідея Банк» надіслало на адресу відповідача письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, в якій вимагав протягом тридцяти календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання за кредитним договором, а саме: повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.
У вимозі зазначено, що станом на 07.05.2024 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 250 808.64 грн., з яких: строковий основний борг – 91729.29 грн.; прострочений основний борг – 27038.83 грн.; прострочені проценти – 39167.65 грн.; строкові проценти – 10444.88 грн., строкова плата за обслуговування кредиту – 15129.21 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту- 67298.78 грн., пеня – 0 грн.
З долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за вбачається, що станом на 10.07.2024 року така становить 250 308.54 грн., з яких 118268.12 грн. – заборгованість за простроченим боргом, 49612.53 грн. – заборгованість за простроченими процентами та 82427.99 грн. – прострочена плата за обслуговування кредиту.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.
Випискою по рахунку підтверджується, що позичальником ОСОБА_1 вносилися кошти на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , а саме: 24.12.2021 року – 6785.00 грн., 07.02.2022 року – 4000.00 грн., 16.02.2022 року – 2600.00 грн., 30.03.2022 року – 2900.00 грн., 07.06.2022 року – 1500.00 грн., 08.07.2022 року – 2352.00 грн., 08.08.2022 року – 2254.00 грн., 13.09.2022 року – 2156.00 грн., 08.12.2022 року – 3528.00 грн., 05.01.2024 року – 1000.00 грн., 18.04.2024 року-500.00 грн., 06.06.2024 року – 500 грн.
Отже, ОСОБА_1 сплатив 30 075.00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором №G02.10701.009087059 від 02.12.2021 року, укладеним між ним та Акціонерним товариством «Ідея Банк».
З виписки по рахунку також вбачається, що кошти сплачені ОСОБА_1 в розмірі 11 024.51 грн. були зараховані банком на погашення плати за обслуговування кредиту.
Разом з тим, в умовах кредитного договору №ГКД-898905.1. від 07.07.2021 року не визначено, за надання яких послуг стягується плата за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі 496/3134/19 та у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі 194/1387/19.
Отже, ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися йому безоплатно, тому у банку не виникало права нараховувати позичальнику плату за обслуговування кредиту.
Про нікчемність умов договору, якою встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту, дійшов суд першої інстанції, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовної вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення 82427.99 грн. заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту, і рішення суду в цій частині АТ «Ідея Банк» не оскаржував. 
Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодилася колегія суддів, що плата за обслуговування кредиту нараховувалася неправомірно, то кошти, які були зараховані банком як плата за обслуговування кредиту повинні зараховуватися банком на погашення заборгованості за тілом та процентами за користування кредитними коштами.
Погашаючи заборгованість за кредитним договором, ОСОБА_1 сплатив 30 075.00 грн., з яких 11 024.51 грн. неправомірно стягнуті як плата за обслуговування кредиту, тому їх слід зарахувати на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № ГКД-898905.1. від 07.07.2021 року становить 156 856.14 грн. (167 880.65 грн. – 11024.51 грн.), що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відтак з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягає стягненню 156 856.14 грн заборгованості за кредитним договором № ГКД-898905.1. від 07.07.2021 року.
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на його користь 156 856.14 грн., що становить 62.66 % позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2352.84 грн. судового збору за подання позову, що пропорційно до задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 198.24 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягає стягненню 2154.60 грн. судового збору.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – Осипенка Артема Валерійовича – задовольнити частково.
Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2024 року в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» та в частині судового збору – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 156 856.14 грн. заборгованості за кредитним договором № ГКД-898905.1. від 07.07.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2154.60 грн. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
У зв`язку з перебуванням головуючого - судді Шеремети Н.О., судді Цяцяка Р.П. у відпустці постанова складена 08 червня 2026 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 
Судді: О.М. Ванівський 
Р.П. Цяцяк