Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/5893/25
Провадження № 2/332/714/26

Рішення
Іменем України

07 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді:    Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання:  Дубачовій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

Встановив:
ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8638855.
В подальшому, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за вказаним вище договором кредиту.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025 Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги до відповідача за договором кредиту № 8638855 від 13.04.2025 в сумі 21 935,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 935,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн – сума заборгованості за комісією; 5 000,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 21 935,00 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, не погоджується з вимогами про сплату штрафу та процентів, погоджується частинами сплатити тіло кредиту та першочергову суму за процентами.
Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
13.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8638855, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів (з 13.04.2025 по 07.04.2026) з фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,95 %, що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1 725,00 грн (а.с. 13-16).
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ – отримавши від «monobank», за згодою ОСОБА_1 , персональні дані останньої (а.с. 17).
Кредитодавець на виконання умов договору кредиту виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 (повний номер картки НОМЕР_2 ), за посередництвом платіжної установи ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 09.10.2025, яка є первинним бухгалтерським документом, складеним та підписаним в електронній формі (а.с. 10), а також випискою по рахунку відповідача, що надійшла на виконання вимог ухвали суду (а.с. 45-46).
Враховуючи наведене вище, первісний кредитор свої зобов`язання за договором кредиту виконав, а відповідач порушила обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 21 935,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 935,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн – сума заборгованості за комісією; 5 000,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 9).
Відповідач зобов`язання за договором кредиту не виконала ані перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором, що набув право вимоги за таким договором кредиту на підставі договору факторингу.
Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачем вказаний розрахунок не спростований, свого розрахунку нею не надано, доказів належного виконання зобов`язання відповідачем – суду також не надано.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за вказаним вище кредитним договором (а.с. 18-20).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025 Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги до відповідача за договором кредиту № 8638855 від 13.04.2025 в сумі 21 935,00 грн (а.с. 20).
Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, що жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Відтак, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині тіла заборгованості та процентів підлягають задоволенню.
Водночас, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в частині нарахування пені, з огляду на таке.
Суд, керуючись принципом «суд знає закони» (jura novit curia), та з урахуванням позиції відповідача, зобов`язаний застосувати чинну норму права, що регулює спірні правовідносини.
Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, Законом України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05-30 год. 24.02.2022, що діє і станом на день ухвалення рішення.
Відтак, кінцевим терміном нарахування є 23.02.2022 включно.
В рамках же даної справи кредитний договір укладено 13.04.2025, а тому вимоги позивача в цій частині є незаконними, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП, укладеного 25.08.2025 між позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О., копією витягу з акту № 5ФП від 21.10.2025 на суму 4 500,00 грн, копією акта приймання-передачі, копією ордера Серії АХ № 1287257, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О., копією платіжної інструкції від 27.10.2025 на загальну суму 130 500,00 грн (а.с. 21-25).
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» підлягають задоволенню частково, на 77,21 %, то розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката підлягає стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно задоволеним вимогам, що становить 3 474,45 грн. Окрім того, позивач не подала жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат відповідача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Вказане узгоджується з правової позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 13.03.2025 в рамках справи № 275/150/22.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» задоволені частково, на 77,21 %, відповідно, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1 870,34 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцерозташування: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, ЄДРПОУ 43311346, рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ПУМБ», МФО 334851) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 8638855 від 13.04.2025 в розмірі 16 935,00 грн, судовий збір в розмірі 1 870,34 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3 474,45 грн.
У задоволенні інших вимог позову – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя          О.С. Яцун