УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/13421/25
провадження № 2/361/5251/25
13.05.2026
РІШЕННЯ
Іменем України

13 травня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді	Петришин Н.М.	
за участю секретаря	Гриценко А.М.,	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У листопаді 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява   ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з травня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у цивільному шлюбі, від якого народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач з сім`єю не проживає, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. 09 червня 2025 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у справі № 361/5920/25, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ пред`явлений до виконання та відкрито виконавче провадження № 78538606 від 08.07.2025. Згідно розрахунку заборгованості станом на листопад 2025 року заборгованість боржника складає 12 532,63 гривень. Щомісячний платіж зі сплати аліментів на двох дітей становить 8 567,79 гривень. 
Керуючись якнайкращими інтересами малолітніх дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, з урахуванням віку дітей та їхніх потреб, беручи до уваги принцип розумності і справедливості, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року у цивільній справі № 361/5920/25, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 гривень щомісяця, починаючи дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Заперечення відповідача
26 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Головченка А.О. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що заявлені вимоги не є обґрунтованими, оскільки надані позивачем докази, зокрема, квитанції про придбання продуктів харчування, ліків, оплату житлово-комунальних послуг, не свідчать про понесення позивачем витрат, середньомісячний розмір яких становить вище 8567,79 гривень, саме на утримання неповнолітніх дітей. Вказує на те, що ОСОБА_2 з червня 2025 року є безробітним, й наразі розрахунок аліментів здійснюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто у м. Бровари Київської області. Наголошує на тому, що обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків. Позивач з дітьми мешкає по АДРЕСА_1 у квартирі матері відповідача – ОСОБА_5 та за домовленістю між сторонами не сплачує орендну плату за квартиру, а лише сплачує комунальні послуги. Позивач ОСОБА_1 неодноразово здійснювала наклеп на матір відповідача щодо домашнього насильства відносно позивача. Вважає, що позивачем не надано доказів покращення матеріального стану відповідача – платника аліментів. Крім того, у відповідача є боргові зобов`язання на суму 10 000 доларів США. 
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
У судовому засіданні позивач  ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що не вистачає коштів на одяг, лікування, харчування. Діти маленькі, частко хворіють, нещодавно був бронхіт. Підтвердила, що орендну плату не сплачує, а сплачує за комунальні послуги. Пояснила, що вони з відповідачем взяли кредит на квартиру, а потім він зник, була машина, яку він переписав на матір. Квартиру ОСОБА_2 також переписав на маму. Матір відповідача у минулому році виганяла її з дітьми з квартири. У неї є кредити не в одному банку, кредит за квартиру сплачує вона одна. Зазначила, що працює до 18 години вечора, замовляє доставку продуктів, оскільки багато працює і їй так зручніше. Отримує аліменти у розмірі 8000 гривень, таких коштів їй не вистачає на належне утримання та забезпечення базових потреб дітей - двійнят. Відомості про матеріальне становище відповідача їй невідоме, як і не відомо їй про отримання відповідачем боргу. Зазначила, що має тяжке захворювання.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Головченко А.О. заперечував проти позову, посилаючись на те, що відповідач не працює, у нього погіршився матеріальний стан.
Обставини справи, що встановлені судом
Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_2 .
Згідно судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області, виданого 09 червня 2025 року у цивільній справі № 361/5920/25, з ОСОБА_2 вирішено стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
08 липня 2025 року на підставі вищевказаного судового наказу відкрито виконавче провадження № 78538606.
Згідно розрахунку заборгованості станом на листопад 2025 року заборгованість боржника ОСОБА_2 складає 12 532,63 гривень; сума аліментів, що підлягає стягненню за місяць складає 8567, 79 гривень (згідно відомостей за липень - жовтень 2025 року).
На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 надала до суду копії скріншотів щодо замовлення продуктів харчування, ліків, оплати послуг з постачання інтернету та комунальних послуг.
Відповідач ОСОБА_2 в обґрунтування заперечень надав до суду Довідки форми ОК-5, ОК-7, договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_2 (дарувальником) та ОСОБА_5 (обдаровуваною), Витяг з Державного реєстру речових прав № 362192675 від 17.01.2024 щодо реєстрацію права власності матері відповідача – ОСОБА_5 на вищевказану квартиру, копію розписки відповідача на суму 10 000 доларів США, складену 12.09.2015 відповідачем на ім`я ОСОБА_6 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 
Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Установити з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилалась позивач.
При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст. ст. 182-184, 192 СК України.
Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21.
Так, судом встановлено, що на підставі судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області, виданого 09 червня 2025 року у цивільній справі № 361/5920/25, з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
За змістом розрахунку заборгованості, складеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби, борг відповідача станом на листопад 2025 року становить 12 532,963 гривень, а сума аліментів, що підлягали стягненню з відповідача за липень - жовтень 2025 року, складала щомісячно по 8567, 79 гривень.
Позивач заявляючи вимоги про зміну способу стягнення аліментів та стягнення з боржника аліментів не у частці від його доходу, а у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 гривень, посилалася на те, що харчування, забезпечення сезонним одягом та взуттям потребує значних і постійних фінансових витрат, які позивач змушена покривати самостійно. Вона працює, однак їй важко самостійно забезпечувати всі потреби. 
Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, посилався на те, що він не працює, на підтвердження чого надав до суду Довідки форми ОК-5, ОК-7. Зазначав, що його матеріальний стан погіршився, а позивач не надала достатньо доказів на підтвердження потреби у зміні способу стягнення аліментів на дітей.
Аргументи відповідача, що позивач не довела та не підтвердила належними доказами потребу у фактичному збільшенні розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, забезпечення гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей є загальновідомими та не потребують доказуванню.
Доводи відповідача про те, що відповідач не працює, має борг, не може бути беззаперечною підставою для відмови у задоволенні позову про зміну способу стягнення аліментів. 
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є працездатним, є особою молодого віку та не має на утриманні інших дітей, чи непрацездатних батьків. Докази про непрацездатний стан здоров`я відповідача у матеріалах справи відсутні.
Також суд наголошує на тому, що обов`язок утримувати дітей не залежить від бажання чи можливостей батьків враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в прямому переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження № 61-22317св19).
Відповідачем не доведено, що внаслідок змінених обставин він не в змозі сплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі, визначеному судовим рішенням.
Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши думку та доводи учасників процесу, керуючись найкращими інтересами малолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими у частині зміни способу стягнення аліментів з частки від доходу відповідача на тверду грошову суму, а саме у розмірі 11 000 гривень, тобто по 5500 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів, який наразі сплачує по 8567,79 щомісячно на обох дітей, а також це відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхнім спільним малолітнім дітям. 
Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо судових витрат
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192, СК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 273, 354 ЦПК України, суд, –
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року у цивільній справі 
№ 361/5920/25.
Стягувати з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лишу вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя       Наталія ПЕТРИШИН