Справа № 694/503/26 
Провадження № 3/694/195/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України

01.05.2026 
    	м. Звенигородка	

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж Ольга Юліанівна, розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, інструктора мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:
Старший сержант ОСОБА_2 о 14.45 год. 25 лютого 2026 року у період дії воєнного стану перебував на території дислокації   ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав хитку ходу, стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, достовірно знаючи про заборону розпивання алкоголю на службі та появі в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
В подальшому 25 лютого 2026 о 15.37 год. старший сержант ОСОБА_2 в КНП «Звенигородська БЛІЛ» від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння відмовився. Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 25 лютого 2026 року старший сержант ОСОБА_2 від проходження відмовився.
З огляду на вищевказане, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання покладених на нього обов`язків військової служби заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, а саме: з`явився на території військового об`єкту у нетверезому стані, у період дії на території України воєнного стану, що призвело до підриву бойової готовності підрозділу, подання негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушення військової дисципліни, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що алкогольні напої він не вживав, дійсно відмовився від освідування в медичному закладі, але у нього була взята кров на визначення алкоголю. Результату до цього часу не має. 
Судом спрямовано запит до КНП «Звенигородська БЛІЛ» про направлення на адресу суду результатів лабораторного дослідження зразків крові на вміст алкоголю відібраних у ОСОБА_1 , 25.02.2026.
16.04.2026 за вих.№ 88, на адресу суд від КНП «Звенигородська БЛІЛ» за підписом директора ОСОБА_5 надійшов Акт № 335 хіміко-токсилогічних досліджень крові, які відібрані 25.02.2026 у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яких вбачається що вміст алкоголю в крові останнього становить 0,0 проміле.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 172-20 КУпАП, проводиться відповідно до розділу ІІ Інструкції «Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення», затверджена наказом Служби зовнішньої розвідки України 14 серпня 2018 року № 300 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за №1018/32470 (далі - Інструкція) та вимог норм КУпАП.
Відповідно до п.7, ІІ Розділу Інструкції, у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (додаток 2) уповноваженої посадової особи.
Військовослужбовець направляється до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у супроводі військовослужбовців підрозділу власної безпеки СЗРУ.
У разі відмови військовослужбовця від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис у протоколі та засвідчує факт відмови своїм підписом і підписами двох свідків.
Після цього уповноважена посадова особа складає протокол про вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-20 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 25.02.2026, старший сержант ОСОБА_2 зазначені вимоги Закону проігнорував, та о 14.45 год. 25 лютого 2026 року, у період дії воєнного стану, перебував на території дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав хитку ходу, стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, достовірно знаючи про заборону розпивання алкоголю на службі га появі в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В подальшому 25 лютого 2026 о 15.37 год. старший сержант ОСОБА_2 в КНП «Звенигородська БЛІЛ» від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння відмовився. Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 25 лютого 2026 року старший сержант ОСОБА_2 від проходження відмовився.
Разом з тим, суд знаходить логічними та такими, що відповідають дійсним обставинам, пояснення ОСОБА_1 , який заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на території дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 25.02.2026 року о 14 год 45 хв., зазначив, що ним, в КНП «Звенигородська БЛІЛ» була здана кров на виявлення алкоголю, де результат аналізу показав 0,00 проміллє. 
Відповідні документи та результати хіміко-токсилогічних досліджень №335 були направлені КНП «Звенигородська БЛІЛ» на адресу суду. Відповідно до висновку, результат складає 0,0 проміле.
За таких обставин, матеріали справи не містять доказів того, що 25 лютого 2026 року ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та перебував на території дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 в стані алкогольного сп`яніння, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до ст. 17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно дост. 62 Конституції України,усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.
З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАПне доведена належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ольга Юліанівна Смовж