Справа № 355/922/26 
Провадження № 2/355/1002/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
секретаря судового засідання Верби Ю.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -
УСТАНОВИВ:

22.04.2026р. позивач  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. 
В обґрунтування позову зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є рідною сестрою ОСОБА_2 та, відповідно, рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки - ОСОБА_3 , помер. На момент смерті разом з ним був зареєстрований та постійно проживав брат позивачки - ОСОБА_2 , який в свою чергу фактичними діями успадкував все майно батька.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , майно якої також фактичними діями успадкував брат, який з ними був зареєстрований та постійно мешкав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_2 . Оскільки брат не був одружений та не мав дітей, то на сьогодення позивачка є єдиною спадкоємицею після його смерті.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/4 частина спірного житлового будинку по 
АДРЕСА_1 , яка була фактично успадкована рідним братом позивачки - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 239/2020), після смерті їхнього батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у свою чергу володів даним нерухомим майном на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 30.05.1992 року між ОСОБА_5 , що діяв від імені радгоспу «Перемога» та ОСОБА_3 , посвідченого Божук Валентиною Миколаївною, секретарем виконавчого комітету Перемозької сільської ради народних депутатів Баришівського району Київської області за реєстровим номером 198.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
В установленому законом порядку, після смерті свого брата ОСОБА_2 , та батька ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позивачка своєчасно звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкові справи № 237/2020, 238/2020, 239/2020), але так як спадкодавцями набуто право власності на 1/4 частину житлового будинку та не зареєстровано її у відповідності до вимог закону та частка 1/4 не є цілою, тому їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду з питанням прийняття спадкового майна в судовому порядку.
У зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, який просила задовільнити у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 27.04.2026р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Проведення підготовчого засідання призначено на 12.05.2026р.
06.05.2026р. на адресу суду надійшла заява позивачки щодо підтримання позовних вимог та розгляду справи у її відсутність.
06.05.2026р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача –- Баришівської селищної ради Броварського району Київської області  щодо визнання позову та розгляду справи у їх відсутність. 
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.04.1982р., батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 7).
04.03.2000р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклала шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 04.03.2000р. (а.с. 7).
Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2008р., батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки - ОСОБА_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.12.2018р. (а.с. 9). 
На момент смерті батька позивачки - ОСОБА_3 , разом з ним був зареєстрований та постійно проживав брат позивачки - ОСОБА_2 , який в свою чергу фактичними діями успадкував все майно батька.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 09.11.2012р. (а.с. 10), майно якої також фактичними діями успадкував брат, який з ними був зареєстрований та постійно мешкав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 16.04.2019р. (а.с. 11).
Оскільки брат не був одружений та не мав дітей, то на сьогодення позивачка є єдиною спадкоємицею після його смерті (а.с. 12).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/4 частину спірного житлового будинку по 
АДРЕСА_1 , яка була фактично успадкована рідним братом позивачки - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 239/2020), після смерті їхнього батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у свою чергу володів даним нерухомим майном на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 30.05.1992 року між ОСОБА_5 , що діяв від імені радгоспу «Перемога» та ОСОБА_3 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Перемозької сільської ради народних депутатів Баришівського району Київської області - Божук Валентиною Миколаївною, за реєстровим номером 198 (а.с. 16 -18).
В установленому законом порядку, після смерті свого брата ОСОБА_2 , та батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позивачка своєчасно звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкові справи № 237/2020, 238/2020, 239/2020), але так як спадкодавцями набуто право власності на 1/4 частину житлового будинку та не зареєстровано її у відповідності до вимог закону та частка 1/4 не є цілою, тому їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду з питанням прийняття спадкового майна в судовому порядку (а.с. 32).
Виходячи із змісту статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент 
Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини другої статті 16 ЦК,  способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються в наслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Крім того, ч.5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, в силу вимог ст.ст. 1262, 1269 ЦК України, позивачка фактичними діями вступила у спадкові права.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. 
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, серед яких: 1) визнання права: 2) визнання правочину недійсним: 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку B натурі: 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди: 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди: 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. 
За приписами процесуального законодавства, захисту в суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
У ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності. Право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Так згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Отже, права позивачки, які перейшли в порядку спадкування від спадкодавців, не можуть бути звужені чи обмежені. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Водночас, у позовній заяві позивачі не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору сплачених позивачем при зверненні до суду с вищевказаним позовом. 
Керуючись ст.ст. 57, 60, 70, 72 СК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 . 
Судові витрати у справі, понесені позивачкою ОСОБА_1 - залишити за нею. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його
проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. В. Чальцева