Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/835/26

09 червня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.
з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 45574272, згідно умов якого останньому було кредит у розмірі 27000,00 грн, строком на 30 днів (з 28.09.2025 по 27.10.2025), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,093%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 4320,00 грн. Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту становить 4,00%, яка нараховуються за кожен день понадстрокового користування.
Кредитний договір укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Однак відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Розмір заборгованості за договором № 45574272 від 28.09.2025, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 45033,30 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 27000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 753,30 грн; заборгованість за комісією - 4320,00 грн; заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування - 12960,00 грн.
Також, 25.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6476994, згідно умов якого останньому було кредит у розмірі 1300,00 грн, строком на 360 днів (з 25.10.2025 по 19.10.2026), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 224,25 грн. неустойка за понадстрокове користування кредитом становить 65,00 грн, яка нараховуються за кожен день понадстрокового користування.
Кредитний договір укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Однак відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Розмір заборгованості за договором № 6476994 від 25.10.2025, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 5124,60 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 1300,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 1000,35 грн; заборгованість за комісією - 224,25 грн; заборгованість за пенею - 2600,00 грн.
Відзив на позовну заяву від відповідача не поступив.
Стислий виклад позиції сторін:
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 50157,90 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, шляхом надіслання судового виклику в електронному вигляді на електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026, головуючим по даній справі визначено суддю Міськевич О.Я.
З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2545094 від 01.04.2026 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 01.04.2026 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Станом на день ухвалення рішення відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Щодо кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025.
28.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45574272, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власніть грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (82031), і був надісланий на його електронну адресу, зазначену в договорі (а.с. 12-19).
Відповідно до п. 2.2 договору (параметри та умови кредиту) сторонами погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту - 27000,00 грн; строк кредитування/строк договору - 30 днів; процента ставка - 0,093% в день; дата надання кредиту - 28.09.2025; дата повернення кредиту - 27.10.2025; пеня - 4,0%; проценти за понадстрокове користування кредитом - 4,0% в день; комісія за надання кредиту - 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 4320,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 773,36%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 32073,30 грн; загальні витрати за кредитом - 5073,30 грн. Також у п. 12 кредитного договору (юридичні адреси та реквізити сторін) в графі «Позичальник» зазначено рахунок платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_1 .
У додатку № 1 до кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 сформовано графік платежів (таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача), відповідно до якого сума кредиту - 27000,00 грн, проценти за користування кредитом - 753,30 грн за період з 28.09.2025 до 27.10.2025 (а.с. 19-зворот, 20).
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» підтвердило, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 45574272 від 28.09.2025, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів». Договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 82031, дата та час відправки ідентифікатору позичальнику - 28.09.2025 о 18.12, електронна пошта, на яку відправлено ідентифікатор - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20-зворот).
Згідно довідки ТОВ «Європейська платіжна система» від 13.02.2026 вих. № КД-000035416, ТОВ «ЄПС» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата - 28.09.2025; сума - 27000,00 грн; отримувач - ОСОБА_1, ЕПЗ № НОМЕР_3 (а.с. 21).
Також згідно платіжної інструкції від 13.02.2026, виданої ТОВ «Європейська платіжна система», відправником ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» 28.09.2025 перераховано на картковий рахунок отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кошти в сумі 27000,00 грн (а.с. 22).
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» за кредитним договором № № 45574272 за період 28.09.2025 по 25.02.2026, розмір заборгованості за договором становить 45033,30 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 27000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 753,30 грн; заборгованість за комісією - 4320,00 грн; заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування - 12960,00 грн (а.с. 10-зворот, 11, 11-зворот).
Щодо кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025.
25.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6476994, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власніть грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (347685), і був надісланий на його електронну адресу, зазначену в договорі (а.с. 23-зворот, 24-30).
Відповідно до п. 2.2 договору (параметри та умови кредиту) сторонами погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту - 1300,00 грн; строк кредитування/строк договору - 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу - 471,25 грн; період сплати мінімального обов`язкового платежу становить 20 календарних днів; дата сплати першого обов`язкового платежу - 13.11.2025; процента ставка - 0,95% в день; дата надання кредиту - 25.10.2025; дата повернення кредиту - 19.10.2026; неустойка - 65,00 грн в день; комісія за надання кредиту - 17,25%, що у грошовому виразі складає 224,25 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 5970,25 грн; загальні витрати за кредитом - 4670,25 грн. Також у п. 11 кредитного договору (юридичні адреси та реквізити сторін) в графі «Позичальник» зазначено рахунок платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_4 .
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» підтвердило, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 6476994 від 25.10.2025, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів». Договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 347685, дата та час відправки ідентифікатору позичальнику - 25.10.2025 о 16.06, електронна пошта, на яку відправлено ідентифікатор - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31-зворот).
Згідно довідки ТОВ «Європейська платіжна система» від 16.02.2026 вих. № КД-000036933, ТОВ «ЄПС» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата - 25.10.2025; сума - 1300,00 грн; отримувач - ОСОБА_1, ЕПЗ № НОМЕР_4 (а.с. 32).
Також згідно платіжної інструкції від 16.02.2026, виданої ТОВ «Європейська платіжна система», відправником ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» 25.10.2025 перераховано на картковий рахунок отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_4 кошти в сумі 1300,00 грн (а.с. 33).
Позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» 14.01.2026 надіслано відповідачу ОСОБА_1 вимогу про повернення кредиту, згідно якої позивач повідомив відповідача про необхідність сплатити прострочену заборгованість за кредитом в сумі 5124,60 грн протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги - до 13.02.2026 (а.с. 31). Станом на час подання позову вказана вимога відповідачем не виконана.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» за кредитним договором № 45574272 за період 28.09.2025 по 25.02.2026, розмір заборгованості за договором становить 45033,30 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 27000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 753,30 грн; заборгованість за комісією - 4320,00 грн; заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування - 12960,00 грн (а.с. 22-зворот, 23).
Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права:
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо укладення кредитних договорів та видачі коштів за договорами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З наведеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Щодо кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45574272.
Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті Товариства, та підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (82031) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами укладеного кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 кредитодавць ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язалось передати позичальнику ОСОБА_1 у власніть грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Відповідно до умов договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредиту - 27000,00 грн; строк кредитування/строк договору - 30 днів; процента ставка - 0,093% в день; дата надання кредиту - 28.09.2025; дата повернення кредиту - 27.10.2025; пеня - 4,0%; проценти за понадстрокове користування кредитом - 4,0% в день; комісія за надання кредиту - 16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 4320,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 773,36%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 32073,30 грн; загальні витрати за кредитом - 5073,30 грн (п. 2.2 договору).
Таким чином, в укладеному між сторонами кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії за видачу кредиту, тощо.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином судом встановлено, що кредитний договір № 45574272 від 28.09.2025 підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання правочину між позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 .
Без отримання листів на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був б укладеним.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надав, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком.
Щодо перерахування кредитних коштів позичальнику суд зазначає, що у відповідності до умов кредитних договорів, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Позивач ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіє та не може володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки не є банківською установою, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури, який і займався перерахуванням коштів.
У п. 12 кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 (юридичні адреси та реквізити сторін) в графі «Позичальник» зазначено рахунок платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_1 .
У п. 11 кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025 (юридичні адреси та реквізити сторін) в графі «Позичальник» зазначено рахунок платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_4 .
Позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 27000,00 грн на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 , зазначену в договорі № 45574272 від 28.09.2025 - НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» за вих № КД-000035416 від 13.02.2026, та платіжною інструкцією від 13.02.2026, виданою ТОВ «Європейська платіжна система».
Також позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 1300,00 грн на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 , зазначену в договорі № 6476994 від 25.10.2025 - НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» за вих № КД-000036933 від 16.02.2026, та платіжною інструкцією від 16.02.2026, виданою ТОВ «Європейська платіжна система».
При цьому суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №559/1622/19).
Позивач надав суду всі наявні в нього докази, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх розмір, а також їх правомірність та відповідно й отримання коштів відповідачем, однак останній не довів суду, що у нього немає обов`язку щодо сплати заборгованості, яка підлягає стягненню.
Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 між позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 , та кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025 між позивачем ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 , та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.
Щодо визначення розміру заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. 
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Щодо кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», за кредитним договором № 45574272 за період 28.09.2025 по 25.02.2026, розмір заборгованості за договором становить 45033,30 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 27000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 753,30 грн; заборгованість за комісією - 4320,00 грн; заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування - 12960,00 грн. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за період з 28.09.2025 по 27.10.2025 за відсотковою ставкою 0,093% в день (25,11 грн). Нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом здійснювалось за період з 28.10.2025 по 08.11.2025 за відсотковою ставкою 4,0% в день (1080,00 грн).
Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 27000,00 грн.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом, та заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Оскільки кредитний договір № 45574272 укладено 28.09.2025 (після набрання чинності Закону № 3498-IX від 22.11.2023), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% протягом всього строку кредитування.
Пунктом 2.2 кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 встановлено, що: сума кредиту - 27000,00 грн; строк кредитування/строк договору - 30 днів; процента ставка - 0,093% в день; дата надання кредиту - 28.09.2025; дата повернення кредиту - 27.10.2025; пеня - 4,0%; проценти за понадстрокове користування кредитом - 4,0% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 773,36%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 32073,30 грн; загальні витрати за кредитом - 5073,30 грн. Також у графіку платежів (таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача) зазначено суму кредиту - 27000,00 грн, проценти за користування кредитом - 753,30 грн за період з 28.09.2025 до 27.10.2025.
Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось кредитором за період з 28.09.2025 по 27.10.2025 за відсотковою ставкою 0,093% в день, встановленою договором. Нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом здійснювалось за період з 28.10.2025 по 08.11.2025 за відсотковою ставкою 4,0% в день.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила наступні висновки.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (пункт 91 постанови).
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови).
Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови).
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови).
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови).
При укладенні кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025 сторони обумовили строк надання кредиту 30 днів. На період цього строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за процентною ставкою, визначеною умовами договору, за кожний день користування кредитом.
Разом з тим матеріали справи не містять відповідної додаткової угоди на підтвердження пролонгації кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025.
Оскільки сторони у самому договорі погодили строк повернення кредитних коштів, доказів на підтвердження продовження (пролонгації) строку кредитування матеріали справи не містять, тому нарахування процентів за користування кредитом є правомірним в межах строку кредитування 30 днів.
Щодо посилання позивача на п. 10.7.1 кредитного договору № 45574272 від 28.09.2025, який визначає нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом у разі неповернення кредиту та відсотків, суд враховує висновки постанови Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 05.04.2023 по справі № №910/4518/16.
Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Отже, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Таким чином, проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 2.2.2 договору (30 днів), є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Позов не містить обґрунтування щодо нарахування процентів за користування кредитом за договором № 45574272 від 28.09.2025 поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України, та вимоги про їх стягнення з відповідача позивач не заявляв.
Отже відсотки за кредитним договором № 45574272 від 28.09.2025 повинні нараховуватись в обумовленом усторонами розмірі процентної ставки (0,093% в день) у межах строку кредиту (строку договору), погодженого сторонами (30 днів), з розрахунку: 27000 грн*0,093%*30 днів, та становлять 753,30 грн. Відсотки за понадстрокове користування кредитом в сумі 10960,00 грн нараховані позивачем з порушенням вимог закону.
Щодо законності включення до умов договору обов`язку позичальника сплатити комісію за видачу кредиту в сумі 4320,00 грн суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, вказаним законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
У розділі кредитного договору «9.Права та обов`язки Кредитодавця та Позичальника за договором» передбачено право позичальника на отримання інформації за договором, плата за одержання такої інформації ні в умовах кредитного договору, ні в паспорті споживчого кредиту, ні в графіку платежів не передбачена.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке.
Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19.10.2019 (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20.09.2019), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19.10.2019 визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20.09.2019, що набрав чинності 19.10.2019, і положення якого зберігають свою чинність на день розгляду справи, пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19.10.2019 визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Кредитний договір № 45574272 від 28.09.2025 передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 16.00% від суми кредиту (27000,00 грн), що становить 4320,00 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Проспоживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.
Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, умови кредитування, визначені у паспорті споживчого кредиту, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови.
У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розміром нарахованої позивачем комісії за надання кредиту в сумі 4320,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованості за кредитним договором № 45574272 від 28.09.2025 в розмірі 32073,30 грн, з яких: 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 753,30 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 4320,00 грн заборгованість за комісією. Вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованих відсотків за понадстрокове користування кредитом в сумі 12960,00 грн, задоволенню не підлягає.
Щодо кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», за кредитним договором № 6476994 за період 25.10.2025 по 24.02.2026, розмір заборгованості за договором становить 5124,60 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) - 1300,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 1000,35 грн; заборгованість за комісією - 224,25 грн; заборгованість за пенею/неустойкою - 2600,00 грн. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за період з 25.10.2025 по 13.11.2026 за відсотковою ставкою 0,95% в день (12,35 грн). Нарахування неустойки здійснювалось за період з 14.11.2025 по 23.12.2025 в сумі 65,00 грн в день.
Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 1300,00 грн.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1000,35 грн, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Оскільки кредитний договір № 6476994 укладено 25.10.2025 (після набрання чинності Закону № 3498-IX від 22.11.2023), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% протягом всього строку кредитування.
Пунктом 2.2 кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025 встановлено, що: сума кредиту - 1300,00 грн; строк кредитування/строк договору - 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу - 471,25 грн; період сплати мінімального обов`язкового платежу становить 20 календарних днів; дата сплати першого обов`язкового платежу - 13.11.2025; процента ставка - 0,95% в день; дата надання кредиту - 25.10.2025; дата повернення кредиту - 19.10.2026; неустойка - 65,00 грн в день; орієнтовна загальна вартість кредиту - 5970,25 грн; загальні витрати за кредитом - 4670,25 грн.
Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось кредитором за період з 25.10.2025 по 13.01.2026 за відсотковою ставкою 0,95% в день, встановленою договором.
У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що нарахування процентів за кредитним договором № 6476994 від 25.10.2025 проводилось позивачем в межах строку кредитування, визначеного договором, та за відсотковою ставкою, встановленою договором, яка не суперечить закону.
Щодо законності включення до умов договору обов`язку позичальника сплатити комісію за видачу кредиту в сумі 224,25 грн суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, вказаним законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
У розділі кредитного договору «9.Права та обов`язки Кредитодавця та Позичальника за договором» передбачено право позичальника на отримання інформації за договором, плата за одержання такої інформації ні в умовах кредитного договору, ні в паспорті споживчого кредиту, ні в графіку платежів не передбачена.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке.
Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19.10.2019 (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20.09.2019), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19.10.2019 визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20.09.2019, що набрав чинності 19.10.2019, і положення якого зберігають свою чинність на день розгляду справи, пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19.10.2019 визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Кредитний договір № 6476994 від 25.10.2025 передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 17.25% від суми кредиту (1300,00 грн), що становить 224,25 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Проспоживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.
Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, умови кредитування, визначені у паспорті споживчого кредиту, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови.
У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розміром нарахованої позивачем комісії за надання кредиту в сумі 224,25 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо правомірності нарахування позивачем пені за прострочення відповідачем зобов`язання суд зазначає наступне.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Згідно п.п. 9.5, 9.7 кредитного договору № 6476994 від 25.10.2025, за порушення Кредитодавцем строків надання Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу.
Якщо Позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі Перший обов`язковий платіж/Мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за Договором нараховується Неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2. Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі Першого обов`язкового платіжу/Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та Неустойки. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства
У поданій позовній заяві АТ «Універсал Банк» просить стягнути із відповідача за кредитним договором зокрема і пеню/неустойку в розмірі 2600,00 грн (нараховану за період з 14.11.2025 по 23.12.2025).
Суд зазначає, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким, зокрема розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту: «6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбаченічастиною четвертоюстатті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі ЗаконуУкраїни № 3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023.
Також згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено, зокрема, пункт 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (п. 17), від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (п. 78), від 29.06.2022 у справі № 477/874/19 (п. 69)).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023 у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другоюстатті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 2600,00 грн неустойки, нарахованих відповідачу, підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованості за кредитним договором № 6476994 від 25.10.2025 в розмірі 2524,60 грн, з яких: 1300,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1000,35 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 224,25 грн заборгованість за комісією. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою в сумі 2600,00 грн, задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо судового збору суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що чудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0b1d49 від 26.03.2026 (а.с. 5).
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (34597,90 грн, що становить 68,98% від ціни позову 50157,90 грн). Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1836,52 грн (2662,40 грн/100*68,98%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та адвокатом Ткаченко Ю.О., згідно п. 4.4 якого сторони погодили, що факт надання адвокатом правничої допомоги, згідно умов цього договору, засвідчується актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно форми, узгодженої сторонами в додатку № 2 до цього договору; витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 3-МК від 23.01.2026 за договором про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, згідно якого сторонами погоджено надання та отримання наступних послуг правничої допомоги: Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн; Судовий супровід в суді першої інстанції: Підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді (Адвокат самостійно подає позовну заяву від імені Клієнта, представляє інтереси як представник Клієнта в суді) - 4000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 4500,00 грн; платіжну інструкцію від 24.02.2026 № 8b8b2e про оплату вартості праничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, та згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 3-МК від 23.01.2026 (а.с. 34-зворот, 35-38, 38-зворот, 40-зворот).
Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (34597,90 грн, що становить 68,98% від ціни позову 50157,90 грн). Тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3104,10 грн (4500,00 грн/100*68,98%).
Висновки суду:
Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 34597,90 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором № 45574272 від 28.09.2025 в сумі 32073,30 грн (27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 753,30 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 4320,00 грн заборгованість за комісією); заборгованість за кредитним договором № 6476994 від 25.10.2025 в сумі 2524,60 грн (1300,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1000,35 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 224,25 грн заборгованість за комісією).
У задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованості за кредитними договорами в сумі 15560,00 грн (нарахованих відсотків за понадстрокове користування кредитом в сумі 12960,00 грн за кредитним договором № 45574272 від 28.09.2025, заборгованості за пенею/неустойкою в сумі 2600,00 за кредитним договором № 6476994 від 25.10.2025), необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 1836,52 грн судового збору та 3104,10 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 3, 4, 14, 204, 205, 207, 525, 526, 530, 536, 611, 625, 627, 629, 638-640, 1046, 1048, 1050, 1054, 1056-1, п. 18 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 8, 9 ЗУ «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1-Б - заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 34597 грн 90 коп. (тридцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто сім гривень дев`яносто копійок), з яких: заборгованість за кредитним договором № 45574272 від 28.09.2025 в сумі 32073,30 грн (27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 753,30 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 4320,00 грн заборгованість за комісією); заборгованість за кредитним договором № 6476994 від 25.10.2025 в сумі 2524,60 грн (1300,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1000,35 грн - заборгованість за процентами за користування кредтом; 224,25 грн заборгованість за комісією).
У задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованості за кредитними договорами в сумі 15560,00 грн - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1-Б - 1836 грн 52 коп (одну тисячу вісімсот тридцять шість гривень п`ятдесят дві копійки) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1-Б - 3104 грн 10 коп (три тисячі сто чотири гривні десять копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: пл. Арсенальна, буд. 1-Б, м. Київ, 01010.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Міськевич О.Я.