Справа № 204/9430/25 
Провадження № 2/204/612/26 р. 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття з арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просили зобов`язати другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній власності ОСОБА_1 1989 року народження та ОСОБА_2 , 1989 року народження. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ВДВС Красногвардійського РУЮ у м. Дніпропетровську в межах виконавчого провадження ВП № 44112158 від 22.07.2014 року, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, було накладено обтяження (арешт) на все нерухоме майно заявників. Згідно зі вказаною постановою, арешт було накладено на майно, що належить: ОСОБА_1 , 1989 року народження та ОСОБА_2 , 1989 року народження. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі міститься запис про обтяження № 6420797 (спеціальний розділ) від 22.07.2014 року, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 19279106 від 12.02.2015 р.). Обтяження у вигляді арешту стосується квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Наявність вказаного обтяження створює суттєві перешкоди у здійсненні власниками їхніх законних прав щодо володіння, користування та розпорядження майном. Необхідність скасування заборони відчуження об`єкта нерухомості зумовлена тим, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відомості про дане виконавче провадження відсутні. Це свідчить про те, що виконавче провадження № 44112158, у межах якого було накладено арешт, на сьогодні є завершеним. Окрім того, дана квартира була реалізована з аукціону, що згідно з чинним законодавством є підставою для припинення попередніх обтяжень. Одночасно повідомляю суд, що позивачі не мають можливості надати оригінали постанов про накладення арешту або про завершення виконавчого провадження, оскільки зазначені документи знаходяться у розпорядженні відповідача (органу ДВС). Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім визначених законом випадків), арешт, накладений на майно боржника, знімається, а відомості про боржника виключаються з реєстру. З огляду на викладене, існують всі законні підстави для судового скасування вказаного арешту.
Представником Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано відзив на позовну заяву, відповідно до якої вказано наступне. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), спецрозділу та архівних виконавчих проваджень було встановлено, що на виконанні в Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, з 22.07.2014 по 29.08.2016 перебувало виконавче провадження № 44112158 з примусового виконання виконавчого листа № 2/875/2011, виданого 14.07.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" боргу в сумі 1188675,27 грн. Постановою державного виконавця від 29.08.2016 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження” (відсутність у боржника майна). Виконавчі провадження, які було завершено по 2020 рік включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2022 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Таким чином, виконавче провадження №44112158, в рамках якого було накладено оскаржуваний арешт – знищено за закінченням терміну зберігання.
Позивачами подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Щодо твердження відповідача про належність АТ «Банк «Фінанси і Кредит» як можливого відповідача у справі, слід зазначити, що цей аргумент є юридично безпідставним. Вищевказана банківська установа мала стосунок виключно до 1/3 частини квартири, яка належала ОСОБА_3 , і саме на цю частку було накладено арешт у межах виконавчого провадження № 44112158. Надалі вказану частку було реалізовано на електронних торгах (акт від 17.06.2016 р.), після чого Красногвардійським відділом ДВС було винесено постанову про зняття арешту з цієї частини майна, а ОСОБА_1 став її законним власником, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 від 25.07.2016 р. (реєстровий № 297). Решта 2/3 частини квартири, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ніколи не перебували в іпотеці чи у будь-яких інших зобов`язаннях перед банком. Таким чином, арешт, який продовжує значитися в Державному реєстрі, не має жодного відношення до банку «Фінанси і Кредит», що робить залучення установи як відповідача необґрунтованим. Оскільки обтяження було накладено Красногвардійським ВДВС, який наразі реорганізований у Чечелівський (Другий правобережний) відділ ДВС, саме цей орган є його правонаступником і зобов`язаний вжити заходів щодо актуалізації даних у реєстрі. Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника безпосередньо у день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Оскільки виконавче провадження № 44112158 завершено, але технічне зняття арешту не було забезпечено, має місце порушення прав позивачів як власників майна, гарантованих статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, посилання відповідача на його неналежність як сторони спору є безпідставним, оскільки саме цей відділ ДВС є правонаступником органу, що наклав арешт, і володіє виключними повноваженнями для його скасування.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше ними було подано заяву про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. 
Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без його участі.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачам належить на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25 липня 2016 року зареєстрованого в реєстрі за №297 (а.с. 16) та свідоцтвом про право власності на житло від 30 червня 2005 року № НОМЕР_2 (а.с. 18). 
Як вбачається із витягу з ВП виконавче провадження №44112158, яке було відкрито 22.07.2014 року на підставі виконавчого документа від 14.07.2011 року №2/875/2011 завершено 29.08.2016 року, у зв`язку з поверненням виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Боржником у вказаному виконавчому провадженні є ОСОБА_3 , стягувач АТ «Банк «Фінанси та кредит».
Крім того, в рамках виконавчого провадження №44112158 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження. 
Також, згідно листа Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), спецрозділу та архівних виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконані у відділі перебувало виконавче провадження № 44112158 з примусового виконання виконавчого листа № 2/875/2011 виданого 14.07.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 1188675.27 грн. Виконавчий документ 29.08.2016 року повернуто стягувачу керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: (відсутність у боржника майна). Виконавчі провадження, які було завершено по 2020 рік включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2022 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: 1/3 (однієї третьої) частини квартири АДРЕСА_3 двадцять два), загальною площею 49,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. право власності на яку зареєстровано Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.09.2005 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» 30.06.2005, реєстраційний номер майна: 12013155, яке придбане ОСОБА_1 за 123032,00 грн., що раніше належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, підприємством виданого Комунальним житлово-експлуатаційним «Південне» 30.06.2005. зареєстрованого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.09.2005. 
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.
Вимоги позивачів, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.
З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до частини першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
При цьому, частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
При цьому, суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо. 
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.
Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слідує стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).
Керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 15, 16, 317, 319, 321, 391, 1216, 1217, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття з арешту майна - задовольнити повністю. 
Зобов`язати Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній власності ОСОБА_1 1989 року народження та ОСОБА_2 , 1989 року народження. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44896456, місцезнаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд.108;
Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09807856, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, місцезнаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4.
Суддя В.В. Самсонова