ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/4421/26
провадження № 3/753/1841/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Артем`євої Г.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
01 лютого 2026 о 00.40 годин в м. Києві, вул. Здолбунівська, 7-г, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz » д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Артем`єва Г.О. в судовому засіданні просила закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях останнього. Вказала, що працівниками поліції не було встановлено та доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та здійснював рух. Автомобіль в якому був ОСОБА_1 був знерухомлений. ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп`яніння, на відеозаписах це видно. Також вказала, що працівник поліції не роз`яснив порядок огляду та не запропонував ОСОБА_1 поїхати до лікаря нарколога. Крім того, підстав для зупинки визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 у працівника поліції не було. А в протоколі відсутні відомості про долучення технічних засобів.
Суд, вислухавши думку захисника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого він починається з того, працівники поліції зупинили автомобіль «Mercedes-Benz » д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години. За кермом перебував ОСОБА_1 . При спілкуванні з ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На 13 хвилині відео працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відповідає «Ні, це лишнє». На 13 хвилині 15 секунді працівник поліції повторює, що треба пройти огляд на приладі Драгер, оскільки є запах алкоголю і ОСОБА_1 є водієм. ОСОБА_2 не заперечує того, що він водій. На 19 хвилині працівник поліції двічі пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На 19 хвилині 37 секунді ОСОБА_1 чітко відповідає, що огляд проходить не буде. Працівник поліції роз`яснює, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є відповідальність. На неодноразові подальші пропозиції пройти огляд, ОСОБА_1 уникає відповіді та на 21 хвилині 15 секунді відмовляється пройти огляд. Далі працівник поліцїі почав оформлювати протокол про адміністративне правопорушення.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовані переглянутим судовому засіданні відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, де зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечує того, що він водій автомобіля. 
Посилання захисника, про те, що зупинка транспортного засобу відбулася в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» і є безпідставними, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. 
Крім того, суд звертає увагу захисника, що ознаки алкогольного сп`яніння у водіїв встановлюються поліцейськими за допомогою зовнішнього огляду, виявлення запаху, поведінці, що не відпадає обстановці, координації рухів та технічних засобів, таких як алкотестер, на місці або у медичному закладі. При цьому до компетенції суду або ж захисника не входить встановлення алкогольного сп`яніння особи через відеозапис, оскільки це є неможливим. 
Щодо твердження захисника, про те, що в протоколі відсутні відомості про застосування технічних засобів та долучення їх до матеріалів справи, суд зазначає, що відповідно до рапорту інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Грушецького А. під час складання протоколу було допущено технічну помилку та не вказано номери технічних засобів відеозапису. Дані відеозаписи з технічних засобів № 472241, 472243, 472399, 476381 інспектор просить долучити до матеріалів та розглянути.
Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться наявним в матеріалах справи направленням на огляду водія транспортному засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху (а.с.4), копії постанови серія ЕНА № 6597132 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.5). 
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) – ПДР не містять. 
Судом встановлено, що працівник поліції за наявності достатніх підстав для висновку, що ОСОБА_1  керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, неодноразово висував вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від відповіді, а потім відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. А тому працівник поліції почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1  в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1  відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя           П.І. Заруба