П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Київ

Справа № 357/10829/25
Провадження: № 33/824/458/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каракой Тетяни Вікторівни 
на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року, винесену під головуванням судді Клепи Т. В.,
про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1. ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Каракой Т. В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтя 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, вказує, що працівниками патрульної поліції не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення таких ознак. Також захисник зазначає, що працівники поліції направили ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не до найближчого закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення відповідних оглядів.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Каракой Т. В. не з`явились. Про судове засідання, призначене на 22 червня 2026 року, ОСОБА_1 повідомлявся за зазначеною в матеріалах справи адресою. Згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення містить відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою». Захиснику - адвокату Каракой Т. В. судова повістка направлялась на електронну пошту, яка зазначена в апеляційній скарзі. Згідно звіту про доставку вихідної кореспонденції адвокат Каракой Т. В. отримала судову повістку-повідомлення 03 червня 2026 року, однак, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.
У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Ураховуючи наведені обставини, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Каракой Т. В. відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанцїі достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Згідно до пункту 2 « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої 09 листопада 2015 року спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 - Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 вказаної «Інструкції ….» визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383467,06.07.2025 о 20:55 год на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz ML270» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 жодних пояснень чи заперечень щодо змісту складеного протоколу не зазначив, лише зазначив «Надам в суді».
В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу до Таращанської КМП з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість (а.с. 6)
В матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5159696 від 06 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2. 1а ПДР України, а саме керування транспотртним засобом без посвідчення водія. 
В матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 06 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 (а. с. 10).
На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що на блокпості, розташованому на автомобільній дорозі «Київ - Одеса» у напрямку м. Києва, працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм працівник поліції повідомив про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема тремтіння пальців рук, блідість обличчя та зіниці очей, які не реагують на світло. З метою перевірки наявності ознаки у вигляді тремтіння пальців рук працівник поліції запропонував ОСОБА_1 витягнути руки вперед, після чого повторно повідомив про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. У подальшому працівник поліції роз`яснив водієві необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку та повідомив про обов`язок пройти такий огляд. Також поліцейський роз`яснив, що відмова від проходження огляду тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП. На пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 відповів: «Добре, виписуйте, я відмовляюсь», чим фактично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В подальшому працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальні права, після чого відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено його зі змістом зазначеного протоколу.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, й будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 у вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не містить
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виявлені працівниками поліції 06 липня 2025 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 4 п. 3 та п.п. 2, 4 п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Вказаний зафіксований факт на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.
Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та неналежне встановлення таких ознак працівниками поліції є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Як убачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки, характерні для наркотичного сп`яніння, зокрема: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, та неприродна блідість обличчя. З метою перевірки виявлених ознак працівником поліції також було запропоновано водієві витягнути руки вперед, що додатково підтверджує фіксацію ознаки тремтіння пальців рук.
Доводи захисника про невчинення працівниками поліції дій щодо встановлення ознак сп`яніння спростовуються зазначеними відеоматеріалами, з яких убачається, що поліцейським було безпосередньо зафіксовано відповідні зовнішні ознаки стану та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку.
Крмі того, суд апеляційної інстації наголошує, що перевірка ознак на стан наркотичного сп'яніння відноситься до дискреційних повноважень працівників поліції відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Посилання захисту на порушення порядку направлення для проходження медичного огляду є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Як убачається з відеозаписів, під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівником поліції було зазначено про направлення до найближчого закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення відповідного огляду, без визначення конкретної медичної установи. Отже, доводи скаржника про те, що направлення здійснювалося до неналежного або не найближчого закладу охорони здоров`я, є необґрунтованими та спростовуються дослідженими відеоматеріалами. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і на відеозаписі. За таких обставин підстави для подальшого направлення до закладу охорони здоров`я фактично були відсутні у зв`язку з реалізованою відмовою особи від проходження огляду.
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каракой Т. В. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каракой Тетяни Вікторівни залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома