ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.04.2026	Справа № 910/18666/23 (910/9872/25)	
За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельвіра 2000" (03150, м. Київ, вул. Антоновича,104, ідентифікаційний номер 31026469) арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 
до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );
2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )
про покладення субсидіарної відповідальності
в межах справи №910/18666/23
За заявою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельвіра-2000" (03150, м. Київ, вул. вул. Горького,104, ідентифікаційний номер 31026469)
про банкрутство 
Суддя Яковенко А.В.
Помічник (за дорученням судді) Муханьков Ю.В.
Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/18666/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельвіра-2000".
До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельвіра-2000" арбітражного керуючого Бандоли О.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновників та керівника товариства у зв`язку з доведенням його до банкрутства.
Зокрема, заявник просить суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника в сумі 97 768 275,26 грн. на 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 позовну заяву залишено без руху.
До Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 21.08.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 22.12.25 
Судове засідання, призначене на 22.12.2025, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.
Після виходу судді Яковенко А.В. з лікарняного, суд ухвалою від 29.12.2025 призначив судове засідання на 04.02.2026.
Судове засідання, призначене на 04.02.2026, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.
Після виходу судді Яковенко А.В. з лікарняного, суд ухвалою від 03.03.2026 призначив судове засідання на 30.03.2026.
Судове засідання, призначене на 30.03.2026, не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2026 призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15.04.2026.
У судове засідання, призначене на 15.04.2026, з`явився позивач. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, відзивів на позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» не подали.
Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 924/369/19.
Будь-яких заяв/клопотань сторін про відкладення розгляду справи до суду станом на 15.04.2026 не надходило.
За таких обставин, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у матеріалах справи документами у судовому засіданні без участі учасників справи та їх представників, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ліквідатора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/18666/23 ТОВ «Ельвіра 2000» (вул. Антоновича, буд. 104, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 31026469) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича (адреса: АДРЕСА_1 , свідоцтво № 853 від 17.07.2013).
20.09.2024 за № 02-136/01 направлено запит керівнику ТОВ «Ельвіра 2000», щодо надання документів банкрута, передачі основних засобів, матеріальних та інших цінностей, печатки (штампу) ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469).
Відповідь на запит не надійшла.
16.01.2025 за № 02-136/33 направлено до Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві повідомлення, з проханням:
- Прийняти вказане повідомлення та внести його до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що письмово повідомити ліквідатора за поштовою адресою: вул. Коперніка, буд. 3, кв. 255, м. Київ, 04116.
- Здійснити розшук колишніх посадових осіб ТОВ «Ельвіра 2000» та встановити адреси їх місця проживання/перебування.
- Перевірити діяльність колишніх посадових осіб ТОВ «Ельвіра 2000» на склад та ознаки скоєння ними кримінального правопорушення в частині невиконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
05.02.2025 отримано відповідь Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 04.02.2025 за № 40034-2025, з інформацією, що у зв`язку з відсутністю в події ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, перевірку щодо колишніх посадових осіб ТОВ «Ельвіра 2000» було припинено та прийнято рішення про списання матеріалів до справи.
17.01.2025 направлено до Господарського суду міста Києва клопотання, з проханням зобов`язати колишнього керівника ТОВ «Ельвіра 2000» ОСОБА_1 передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Бандолі О.О за актом приймання- передачі бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Ельвіра 2000», а також документи, які підлягають зберіганню архівними установами.
20.06.2025 направлено до Господарського суду міста Києва клопотання, з проханням зобов`язати колишнього керівника ТОВ «Ельвіра 2000» ОСОБА_1 передати ліквідатору ТОВ «Ельвіра 2000» арбітражному керуючому Бандолі О.О. за актом приймання-передачі бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Ельвіра 2000», а також документи, які підлягають зберіганню архівними установами.
30.06.2025 у справі № 910/18666/23 Господарський суд міста Києва ухвалив:
- Задовольнити клопотання ліквідатора ТОВ «Ельвіра 2000» арбітражного керуючого Бандоли О.О. про зобов`язання вчинити дії.
- Зобов`язати колишнього керівника ТОВ «Ельвіра 2000» ОСОБА_1 передати ліквідатору ТОВ «Ельвіра 2000» арбітражному керуючому Бандолі О.О. за актом приймання-передачі бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Ельвіра 2000», а також документи, які підлягають зберіганню архівними установами.
Інвентаризація активів та зобов`язань ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) проводилась на підставі інформації, наданої організаціями (установами) які здійснюють реєстрацію рухомого (нерухомого) майна, інформації що міститься в матеріалах справи № 910/18666/23, даних державних реєстрів та даних наданих кредитором.
14.11.2024 ліквідатором ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) арбітражним керуючим Бандолою О.О. видано Наказ № 1 про проведення інвентаризації на підприємстві.
14.11.2024 проведено інвентаризацію активів та зобов`язань ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469), за результатами якої складено Протокол.
За результатами інвентаризації необоротних активів (основні засоби; нематеріальні активи; незавершене будівництво; довгострокові фінансові інвестиції; інші необоротні активи) ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) станом на 09.09.2024 виявлено, що згідно з даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за ТОВ «Ельвіра 2000» зареєстровано:
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний MASSEY FERGUSON 6160, номер двигуна НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата реєстрації 06.06.2002.
Місцезнаходження та технічний стан вищевказаних тракторів не відомо.
Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/18666/23, зазначена сільськогосподарська техніка оголошена у розшук.
Іншого майна не виявлено.
За результатами інвентаризації оборотних активів (товарно-матеріальних цінностей, дебіторської заборгованості, грошових коштів та їх еквівалентів, інших оборотних активів) ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) станом на 09.09.2024 майна не виявлено.
За результатами інвентаризації зобов`язань боржника станом на 09.09.2024 заборгованість ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) складає 97 768 275,26 грн.
Аналіз фінансового стану банкрута, зокрема показника забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, який визначається як відношення суми активів боржника до його позикового капіталу (суми довгострокових та поточних зобов`язань) станом на 09.09.2024 є меншим за нормативне значення та дорівнює нулю, тобто розмір позикового капіталу боржника є більшим за розмір його загальних активів за балансовою вартістю, що свідчить про стійку неплатоспроможність ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469), а саме, неможливість станом на 09.09.2024 погасити свою заборгованість у повному обсязі за рахунок активів підприємства.
19.12.2024 за № 02-136/30 направлено запит до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві, з проханням:
1. Надати інформацію чи оголошено у розшук наступну техніку:
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний MASSEY FERGUSON 6160, номер двигуна НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата реєстрації 06.06.2002.
2. Надати інформацію, чи затримувалася та доставлялася на спеціальний майданчик тимчасового зберігання вищевказана техніка.
10.01.2025 отримано відповідь Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 20.12.2024 за № 175705, з інформацією, що запит направлено за належністю до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у місті Києві.
12.06.2025 за № 02-136/46 направлено запит до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві, з проханням:
1. Надати інформацію, чи оголошено у розшук наступну техніку:
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний MASSEY FERGUSON 6160, номер двигуна НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата реєстрації 06.06.2002.
2. Надати інформацію, чи затримувалася та доставлялася на спеціальний майданчик тимчасового зберігання вищевказана техніка.
17.06.2025 отримано відповідь Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві від 17.06.2025 за № 231593, з повідомленням, що транспортні засоби, зазначені в запиті, перебувають на обліку в інформаційній підсистемі «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» з 27.12.2024 за категорією «розшук транспортних засобів за судовим рішенням». На спеціальних майданчиках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві зазначені в запиті транспортні засоби відсутні.
З метою проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках, виявлення (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, виявлення угод за останні 3 роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство й угод після відкриття провадження у справі про банкрутство, керуючись ч. 1 та ч. 2 ст. 42, ч. 1 та ч. 2 ст. 61, ч. 6 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором вжито наступних заходів.
20.09.2024 за № 02-136/01 направлено запит керівнику ТОВ «Ельвіра 2000», щодо надання документів банкрута, передачі основних засобів, матеріальних та інших цінностей, печатки (штампу) ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469).
Відповідь на запит не надійшла.
20.09.2024 за № 02-136/14 направлено запит до Головного управління статистики в місті Києві з проханням надати належним чином завірені копії балансів (звіт про фінансовий стан) та звітів за формою 1-ПВ (місячна), 1-ПВ (річна) «Звіт з праці», які подавались ТОВ «Ельвіра 2000» до органів статистики у період з 2021 року по теперішній час.
30.09.2024 отримано відповідь Головного управління статистики в місті Києві від 27.09.2024 за № 04-07/3186-24, з інформацією, що ТОВ «Ельвіра 2000» не подавало фінансову та статистичну звітність за 2021-2023 роки та І квартал і І півріччя 2024 року.
Відповідно до відомостей з ЄДР: керівником та засновником ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) значиться ОСОБА_1 , розмір частки засновника (учасника): 5900,00 грн. (частка 50%)
Також, згідно відомостей ЄДР: засновником ТОВ «Ельвіра 2000» (код ЄДРПОУ 31026469) значиться ОСОБА_2 , розмір частки засновника (учасника): 5900,00 грн. (частка 50 %).
Відповідно до реєстру вимог кредиторів, загальна сума визнаних господарським судом вимог кредиторів до боржника складає 97 768 275,26 грн.
Так, ліквідатором зазначено, що розмір непогашеної кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» складає 97 768 275,26 грн.
З огляду на викладене, ліквідатор просив суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» у розмірі 97 768 275,26 грн. у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» грошові кошти в розмірі 97 768 275,26 грн. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням вказаними особами товариства до банкрутства.
Станом на 15.04.2026 від відповідачів відзивів на позовну заяву ліквідатора або ж будь-яких письмових пояснень/заперечень до суду не надходило.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 61 КУзПБ, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023р. №2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому КУзПБ.
Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21) відповідно до яких:
- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;
- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;
- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;
- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;
- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;
- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій/бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;
- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).
Щодо розміру субсидіарної відповідальності Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) вказав наступне.
За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).
Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59 та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта статті 45 цього Кодексу).
Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то Судова палата зазначила про таке.
Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.
Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:
- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації/продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;
- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої статті 61 КУзПБ).
Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації. У цьому висновку суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).
Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.
Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.
Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі (п. 9.34. постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21)).
Розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому числі і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 911/2548/18).
Як вбачається з наявних у матеріалах даної справи, а також справи № 910/18666/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» документів, за боржником зареєстрована наступна техніка, місцезнаходження якої ліквідатору невідоме, а саме:
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний CASE MAGNUM IH 8940, номер двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , дата реєстрації 13.02.2004;
- трактор колісний MASSEY FERGUSON 6160, номер двигуна НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , дата реєстрації 06.06.2002.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/18666/23 вказані техніка, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000», оголошена у розшук.
Згідно з повідомленням Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві від 17.06.2025 за № 231593 на запит ліквідатора транспортні засоби, зазначені в запиті, перебувають на обліку в інформаційній підсистемі «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» з 27.12.2024 за категорією «розшук транспортних засобів за судовим рішенням». На спеціальних майданчиках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві зазначені в запиті транспортні засоби відсутні.
Станом на 15.04.2026 комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» будь-яких рішень про списання вказаних активів з балансу боржника не приймалося, відтак, суд дійшов висновку, що визначення суми субсидіарної відповідальності наразі є передчасним, оскільки ліквідатором продовжують вживатися заходи з пошуку майна, його подальшого включення до ліквідаційної маси та наступного задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000». Перебування майна банкрута у розшуку за рішенням суду певний час не означає, що таке майно втратило статус активу боржника.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про передчасність подання ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» арбітражним керуючим Бандолою О.О. заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, оскільки ліквідаційна маса товариства може бути наповнена за рахунок техніки у разі її розшуку, відтак, визначений ліквідатором розмір субсидіарної відповідальності не є остаточним/є передчасним.
Згідно зі ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, дослідивши наявні у матеріалах даної справи, а також справи № 910/18666/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» документи, суд прийшов до висновку відмовити ліквідатору арбітражному керуючому Бандолі О.О. у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвіра 2000» на засновників та керівника боржника у зв`язку з тим, що така заява подана ліквідатором передчасно.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 59, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судові витрати покласти на позивача.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 24.04.2026

Суддя А.В. Яковенко