г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/6031/25
Номер провадження 2/213/333/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року місто Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Хмельової С.М.
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за участю представника позивача Щукіної А.О.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_2 
представника третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, поданої в інтересах дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 
та за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_7 , до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей. 

В С Т А Н О В И В :
Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю вказаних дітей, відомості про батька записані під час реєстрації народження дітей відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Місце проживання відповідачки з дітьми зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично мешкають на території Інгулецького району м. Кривого Рогу.
З 2023 року сім`я відповідачки перебуває в полі зору служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради, та з цього часу почали надходити повідомлення щодо ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 02.01.2023 дітей було взято на облік, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. 
З січня 2023 по травень 2023 та з грудня 2024 по квітень 2025 року сім`я відповідачки перебувала під соціальним супроводом, з метою підвищення виховного потенціалу батьків. ОСОБА_1 не виконувала жодних рекомендацій фахівця із соціальної роботи Криворізького міського центру із соціальних служб та уникала з ним спілкування.
До служби у справах дітей неодноразово надходили звернення про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, зловживання нею алкогольними напоями, діти в цей час голодні та залишались без догляду. 
Під час відвідування сім`ї відповідачки було з`ясовано, що в помешканні незадовільні умови для проживання дітей, продукти харчування в обмеженій кількості, місце для занять дітей не облаштовано. З ОСОБА_1 проводились профілактично-роз`яснювальна робота щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. 
ОСОБА_1 двічі протягом 2025 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП.
21.10.2025 спеціалістами служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради здійснено вихід за адресою проживання відповідачки та з`ясовано, що вона продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Під час спілкування з малолітньою ОСОБА_5 остання повідомила, що якщо мати не кине пиячити, не змінить своє ставлення до неї та братів, вона не заперечує щодо позбавлення відповідачки батьківських прав.
Позивач просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її трьох дітей та стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) до повноліття дітей на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування дітей. 
Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_7 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання його батьком малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування позову вказує, що він перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою, та є біологічним батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . В свідоцтвах про народження дітей відомості про батька були записані зі слів матері дітей, з метою отримання допомоги від держави. В період з 2014 по 2021 роки ОСОБА_2 перебував на військовій службі. Фактичні шлюбі відносини з відповідачкою припинені в 2021 році та остання з дітьми виїхала до м. Кривого Рогу. Наприкінці листопада 2025 року ОСОБА_2 стало відомо, що діти перебувають в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «1» КМР, як такі що опинились у складних життєвих обставинах. Оскільки його батьківство не підтверджене він не може забрати дітей, виховувати та піклуватися про них. 
Третя особа ОСОБА_2 просить суд визнати його батьком дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та внести відповідні зміни до актових записів про їх народження. 
Представник позивача - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради Щукіна А.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини. Просила позов задовольнити. Проти позовних вимог про визнання батьківства не заперечувала. 
Третя особи та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги про визнання батьківства, підтвердили викладені в позові обставини та наміри ОСОБА_2 щодо утримання та виховання своїх дітей. Просили його позовні вимоги задовольнити. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підтримали.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги про позбавлення її батьківських не визнає, не заперечує, що у її житті був період коли вона не виконувала батьківські обов`язки, вона зрозуміла свою поведінку, не вживає алкогольні напої, працює неофіційно, зробила висновки для себе. На даний час діти проживають з нею та її батьками, які їй допомагають. Діти забезпечені всім необхідним. Проти позовних вимог щодо визнання батьківства не заперечувала та пояснила, що проживала з ОСОБА_2 у період з 2011 по 2020 роки, він є батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вони періодично спілкуються, їздять до батька.
Представник третьої особи Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань та заяв до не направив.
24 листопада 2025 року позовна заява надійшла до суду.
Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.
17 грудня 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_2 про залучення його в якості третьої особи у справі, а також ним подана позовна заява до ОСОБА_1 про визнання батьківства. 
Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року ОСОБА_2 залучено в якості третьої особи у справі, та прийнято до розгляду його позовну заяву. 
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання про виклик свідків та призначення по справі молекулярно-генетичної експертизи, провадження у справі зупинено.
25 березня 2026 року до суду надійшов висновок експерта.
Ухвалою від 26 березня 2026 року поновлено провадження у справі.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, третю особу та його представника, свідків, малолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.
Відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про батька вказаних дітей записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. (а.с.9-11, 12-14).
Актовий запис про народження ОСОБА_5 №301 складений Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 09 квітня 2013 року.
Актовий запис про народження ОСОБА_8 №563 складений Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2019 року.
Із довідки виконавчого комітету Новолазарівського старостинського округу Казанківської селищної ради Миколаївської області від 23.10.2025 видно, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 . За місцем реєстрації не проживає з 2000 року (а.с.16).
Листом від 14.12.2022 Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області повідомило службу у справах дітей, про те, що 29.11.2022 о 19:22 год надійшло повідомлення до служби 102 про виявлену на вулиці за адресою: АДРЕСА_3 , дитину приблизно 3 років без взуття та верхнього одягу. В подальшому встановлено, що це малолітній ОСОБА_6 , який самостійно відчинив вхідні двері в квартирі та вийшов на вулицю. Мати в цей час перебувала вдома в стані сп`яніння (а.с.17).
Наказом начальника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради №5 від 02 січня 2023 року дітей відповідачки взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.18).
При обстеженні умов проживання малолітніх дітей відповідачки, акт обстеження від 06.01.2023, за адресою: АДРЕСА_4 встановлено, що санітарний стан житла задовільний, в наявності м`які та корпусні меблі, є продукти харчування. Для дітей є окремі спальні місця та місце для занять. Квартиру винаймає. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків та попереджена про відповідальність за їх невиконання (а.с.19). При обстеженні умов проживання дітей відповідачки (акт обстеження 22.03.2023) умови проживання не змінились. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків та недопустимості зловживання алкогольними напоями (а.с.20).
27.11.2024 до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_5 проживає ОСОБА_1 , яка щодня вживає алкогольні напої, діти голодні, може покинути дітей на цілий день (а.с.22).
При обстеженні умов проживання, акт обстеження від 24.12.2024, за адресою: АДРЕСА_6 в якій проживають ОСОБА_1 з дітьми та співмешканець ОСОБА_11 . Встановлено, що в наявності корпусні меблі, відсутня постільна білизна, кімнати потребують прибирання, продукти харчування в обмеженій кількості. Робоче місце для занять дітей відсутнє, одяг та речі особистого вжитку дітей в обмеженій кількості. Сім`я потребує контролю з боку суб`єктів виявлення та організації соціального захисту дітей (а.с.23).
12 лютого 2025 року за вказаною вище адресою проживання сім`ї відповідачки проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей. Встановлено, що санітарний стан приміщення незадовільний, кімнати потребують прибирання, продукти харчування в обмеженій кількості, одяг та речі особистого вжитку дітей в обмеженій кількості. З ОСОБА_1 запрошена до Відділення поліції №6 КРУП для проведення профілактично-роз`яснювальної роботи (а.с.24).
29.04.2025 до виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_7 на другому поверсі проживає ОСОБА_12 , яка має троє дітей. Батьки п`ють кожен день, діти голодні, яких закривають у квартирі без догляду (а.с.26).
На підставі вказаного звернення 29 квітня 2025 року головним спеціалістом служби у справах дітей проведено перевірку стану виконання батьківських обов`язків та умов проживання малолітніх дітей відповідачки. Встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, запас продуктів харчування мінімальний, приготована їжа відсутня. Зазначено, що ситуація в сім`ї погіршується, ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.27). 
30 квітня 2025 року відбулось засідання комісії з питань взаємодії суб`єктів соціальної роботи із сім`ями, які перебувають у складних життєвих обставинах. Із витягу з протоколу комісії видно, що за час соціального супроводу ОСОБА_1 не виконала жодної рекомендації фахівця із соціальної роботи. ОСОБА_1 пояснила, що дійсно вживає спиртні напої, оскільки перебуває у пригніченому нервовому стані, але обіцяє змінити відношення до виконання батьківських обов`язків. Заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.28). Відповідачка в письмовому поясненні зазначила, що обіцяє змінити свій спосіб життя, влаштуватися на роботу, створити належні побутові умови, влаштувати дітей в заклади освіти та попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав (а.с.29).
06 травня 2025 року надійшло повідомлення через службу у справах дітей Дніпровської ОДА про те, що старшого сина ОСОБА_1 забрала бабуся, менших дітей мати віддала колишньому чоловіку, у якого також немає умов їх виховувати, оскільки той безробітній. ОСОБА_1 отримала кошти на дітей, які пропиває (а.с.30).
09 травня 2025 року з метою перевірки інформації наданої у зверненні проведено обстеження умов проживання відповідачки. На час перевірки у квартирі було прибрано, санітарний стан задовільний, діти були відсутні (а.с.32).
15 травня 2025 року направлено чергове електронне звернення до служби у справах дітей стосовно ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків та зловживання нею алкогольними напоями (а.с.33).
21 травня 2025 року, 20 червня 2025 року та 18 липня 2025 року спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради здійснені виходи за адресою проживання відповідачки, про що складені відповідні акти. Зазначено, що базові потреби дітей задоволені. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.34-36).
При обстеженні умов проживання дітей відповідачки, акт обстеження від 17.10.2025, за адресою: АДРЕСА_6 встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, в помешканні брудно, розкидане сміття та залишки їжі на спальних місцях дітей відсутня постільна білизна, їх одяг переважно брудний. На момент обстеження ОСОБА_1 виявляла ознаки алкогольного сп`яніння та не могла виконувати свої батьківські обов`язки, діти знаходились у родичів (а.с.39).
21 жовтня 2025 року також було обстежено умови проживання дітей відповідачки. Встановлено, що квартира потребує прибирання, приготована їжа відсутня, продукти харчування і мінімальній кількості, постільна білизна та дитячий одяг брудний (а.с.40).
Під час спілкування з малолітньою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 остання повідомила, що ображена на маму через те, що та вживає алкоголь, хоче щоб мати не пила та змінила свою поведінку, в іншому випадку не проти позбавлення матері батьківських прав. Зі слід дитини викладено письмове пояснення (а.с.41).
Неповнолітній ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що бажає залишитися проживати з мамою (а.с.42). 
Також встановлено, що постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2023 ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу (а.с.21). Постановою вказаного суду від 26.02.2025 ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП у виді попередження (а.с.25). Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу (а.с.37).
На засіданні міждисциплінарної команди для організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах виконкому Інгулецької районної у місті ради (витяг з протоколу №9 від 29.10.2025) інспектор СЮП ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомила, що стосовно ОСОБА_1 неодноразово складались адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП, проте остання продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських прав, її обіцянки не вживати спиртні напої мають короткочасну дію. Вирішено вважати доцільним звернення виконавчого комітету до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав (а.с.43). 
Відповідно до рішення №468 від 19.11.2025 року виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44).
Із листа Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» КМР, від 24.11.2025 видно, що з 21 листопада 2025 року до закладу на цілодобове перебування тимчасово зараховані малолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.53).
Із витягу з протоколу №25 від 16.12.2025 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради, видно, що неповнолітній ОСОБА_14 проживає в сім`ї баби ОСОБА_15 , де облаштована окрема кімната для онуків та створені умови для їх проживання. ОСОБА_15 пояснила, що її дочка ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_15 виявила бажання, щоб усі онуки на час розгляду справи в суді проживали з нею. Комісія вирішила вважати доцільним проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї баби ОСОБА_15 останню зобов`язано належним чином піклуватися про онуків (а.с.54).
Із довідки-характеристики виданої Гурівською сільською радою 04.12.2025 видно, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_8 . За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, не одружений, проживає у власному будинку, до адміністративної та дисциплінарної відповідальності на території Гурівської сільської ради не притягався. В громадських місцях поводиться порядно (а.с.67). Останній має посвідчення учасника бойових дій (а.с.63).
На підставі ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 15.01.2026 в ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» по справі проведено судово-медичну експертизу. Згідно з висновком експерта №60-МГ встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , може бути біологічним батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вірогідність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком вказаних дітей, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (а.с.93-98).
Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
В судовому засіданні суд вислухав малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .  Дитина розказала, що проживає з мамою та братами, навчається онлайн та іноді їздить до школи. Мама або дома або на роботі, вдома готує їсти, прибирає, не вживає алкогольні напої, не кричить, не б`є. Раніше коли мама вживала алкоголь, дівчина не хотіла бути з нею та сама подзвонила до служби щоб їх забрали, тепер мама змінилася, забрала їх до себе. Дитина просить не позбавляти її матір батьківських прав. З батьком стосунки нормальні, на канікулах їздять до нього.
Неповнолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду розказав, що проживає з мамою, братом та сестрою, бабусею та дідусем. Мама раніше вживала алкоголь, тепер перестала пити , влаштувалася на роботу, піклується про дітей. Був проти позбавлення матері батьківських прав.
Свідок ОСОБА_17 , яка є фахівцем з соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб, суду показала, що родина перебувала під соціальним супроводом. ОСОБА_1 надавалися рекомендації щодо створення належних умов проживання дітей, які вона не виконувала, діти залишалися без нагляду, не мали чистого одягу, часто перебували поза місцем мешкання. На нарадах обіцяла виправилися. Під час рейду у 2025 році перебувала у нетверезому стані. У 2026 році свідок з даної родиною не стикалася.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитини такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
У своїй постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 467/403/22 Верховний Суд зазначив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У пункті 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав безумовно впливає на забезпечення прав, передбачених статтею 8 Конвенції. При цьому в цій категорії справ такий вплив суду слід розглядати з точки зору забезпечення відповідного права як дитини, так і батьків, забезпечуючи справедливий баланс між правами цих осіб, враховуючи принцип верховенства права у взаємозв`язку із принципом найкращого забезпечення інтересів дитини.
За об`єктивного встановлення обставин того, що позбавлення батьків (або одного з батьків) батьківських прав щодо дитини буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини, такий крайній захід впливу на батьків може бути визнано виправданим та співмірним у демократичному суспільстві втручанням у право останніх на повагу до свого приватного і сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Мамчур проти України», заява № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками […]. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі№ 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року у справі № 953/17837/19».
Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
За загальним правилом доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, провадження № 61-15290св20; від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, провадження № 61-14340св23).
Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Встановлено, що рішенням виконкому Інгулецької районної у місті №468 від 19.11.2025 року виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради визнано за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі.
Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав має рекомендаційний характер і сам по собі не є правовою підставою для застосування крайнього заходу - позбавлення батьківських прав за відсутності інших належних доказів.
Суд враховує, що позбавлення відповідачки батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено в повному обсязі.
У справах такої категорії суд в першу чергу керується інтересами дитини, а не її батьків.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на даний час не вичерпані всі можливості для налагодження відносин між відповідачкою та її дітьми. Самі діти, які вислухані у судовому засіданні, відмічають позитивні зміни у поведінці їх матері, такі як влаштування на роботу, хоча і не офіційно, не вживання тривалого часу алкогольних напоїв, налагодження спілкування тощо. Таким чином суду не доведене, що на даний час є необхідність у застосуванні такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. 
Щодо позову третьої особи про визнання батьківства. 
Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Згідно висновку експерта №60-МГ від 02.03.2026-10.03.2026 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , може бути біологічним батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вірогідність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком вказаних дітей, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (а.с.93-98). 
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа «Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Отже, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України.
Таким чином, враховуючи висновок експерта, визнання відповідачкою факту батьківства, підтвердження дитиною, що ОСОБА_2 є її батьком, у суду не викликає сумнівів той факт, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову ОСОБА_2 є біологічним батьком дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Таким чином, наявні підстави для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Вказане рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дітей в порядку ст.134 СК України.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.79,150,151,152,155,164,165,166,167,169,180,182,183 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4,5,10,12, 13,76-81,89, 141,223,263-265, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, поданого в інтересах дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 - відмовити.
Позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей - задовольнити. 
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, місце народження м. Чигирин Черкаської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які народилися у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису №301, складеного 09 квітня 2013 року, про народження ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, виключивши відомості про батька дитини - ОСОБА_18 , зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянство України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 .
Зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису №563, складеного 02 липня 2019 року, про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, виключивши відомості про батька дитини - ОСОБА_18 , зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянство України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, місцезнаходженя: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, б. 1, код ЄДРПОУ 04052548.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 .
Третя особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд.45. 
Дата складення повного тексту судового рішення 19 червня 2026 року.

Суддя: С.М. Хмельова