Справа № 471/57/26
Провадження №2/471/219/26 
Номер рядка звіту 9
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 червня 2026 року с-ще Братське
Братський районний суд Миколаївської області
у складі: 
головуючого судді – Гукова І.Б.,
за участю секретаря – Прокопчук Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Братське цивільну справу № 471/57/26 за позовом ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності.
В своєму позові позивач зазначає, що рішенням зборів СТОВ “Україна” від 30 серпня 2007 року ОСОБА_1 було виділено майновий пай в натурі та видано на майновий пай коровник №1 на суму 15620 гривень та коровник №2 на суму 24162,20 гривень, що знаходяться за адресою: с.Красноярка Вознесенського району Миколаївської області. За актом прийому-передачі майна, яке підлягає розпаюванню сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Україна” від 30.08.2007 року б/н, ОСОБА_1 отримала вказане майно від СТОВ “ Україна”, що також підтверджується накладною №155 від 30.08.2007 року. 
Наразі виникла необхідність підведення електропостачання до вказаного нерухомого майна і звернувшись до енергопостачальної організації з цього питання позивач отримала перелік документів, які необхідно надати. Серед переліку були вказані також витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно. Звернувшись до ЦНАПу ОСОБА_1 дізналась, що для реєстрації даного нерухомого майна необхідно подати правовстановлюючий документ — в даному випадку свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), однак надати даний документ немає можливості через його втрату. Отримати ж дублікат не є можливим через те, що на сьогодні СТОВ “Україна” ліквідовано, правонаступники відсутні. Крім цього перепоною є відсутність рішення органу місцевого самоврядування про присвоєння адреси нерухомому майну.
В зв`язку з вказаним позивач звернулась до суду з даним позовом.
Представник позивача до суду надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву до суду про розгляд справи без участі представника та вирішення питання залишити на розсуд суду.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Рішенням зборів СТОВ “Україна” від 30 серпня 2007 року ОСОБА_1 було виділено майновий пай в натурі та видано на майновий пай коровник №1 на суму 15620 гривень та коровник №2 на суму 24162,20 гривень, що знаходяться за адресою: с.Красноярка Вознесенського району Миколаївської області. 
Згідно з актом прийому-передачі майна, яке підлягає розпаюванню сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Україна” від 30.08.2007 року б/н, ОСОБА_1 отримала вказане майно від СТОВ “ Україна”, що також підтверджується накладною №155 від 30.08.2007 року (а.с. 6).
Позивач фактично є власником зазначеної нерухомості, весь цей час нею користується.
В 2025 році був проведений огляд нерухомого майна та складений Технічний паспорт (а.с. 9-10)
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Судом встановлено, що позивачу виділено у приватну власність нежитлові будівлі корівники.
Тим чином окрім судового порядку позивач позбавлений можливості захистити свої права та оформити право власності на майно.
Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на нежитлові будівлі корівник № 1, та корівник №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності – задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлові будівлі корівник № 1, та корівник №2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,.
Відповідач - Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, ЄДРПОУ 04375926, місцезнаходження: вул. Миру, 131, с-ще Братське, Вознесенський район, Миколаївська область.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 09.06.2026 року. 

Суддя Гукова І. Б.,