Провадження № 2/742/741/26 
Єдиний унікальний № 742/7210/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №482048-КС-005 та додаткову угоду №1 до договору. Договір та додаткова угода були укладені в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №482048-КС-005 від 26.04.2024. Відповідно до п.2.1 Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 60 000 грн. строком на 16 тижнів, на умовах сплати процентів за користування кредитом, із сплатою комісії за надання кредиту в загальному розмірі 9000 грн. Позивач видав відповідачу кредит в розмірі 60 000 грн. на картковий рахунок вказаний позичальником в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором вчасно та в повному обсязі. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 26.11.2024 року утворилась заборгованість за Договором в розмірі 166206,28 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 60000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 97206,28 грн; суми прострочених платежів за комісією – 9000,00 грн., тому позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та сплаченого судового збору.
11.02.2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позову відмовити, аргументуючи свої заперечення тим, що позивач неправомірно нарахував відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1,15957097%, що не відповідає ст..8 Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає денну процентну ставку, яка не повинна перевищувати 1%. Крім того, заперечує щодо стягнення комісії , оскільки ст.8 , 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачає комісії за надання кредиту.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №482048-КС-005 від 26.04.2024 року на загальну суму 166206 грн. 28 коп.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 10.12.2024 заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року скасовано та призначено судовий розгляд. 
11 березня 2026 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду (головуючий суддя Коваленко А.В.) прийнято справу до розгляду та призначено судовий розгляд на 01 травня 2026 року 09 год.00 хв.
ІІІ.Позиції сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №482048-КС-005 та додаткову угоду №1 до договору №482048-КС-005 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №482048-КС-005 від 26.04.2024.
Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 60000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 16 тижнів. Процентна ставка: стандартна процентна ставка за кредитом в день – 1,50000000 фіксована, знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15957097 фіксована. Комісія за надання кредиту в загальному розмірі 9000,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту 60000 грн. Термін дії договору - до 16 серпня 2024 року. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту 138239,88 грн. Орієнтована річна процентна ставка 23475,22 процентів (п.2 Предмету Договору та додаткової угоди №1).
Відповідно до п. 3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору і розраховується у відповідному порядку.
26 квітня 2024 року клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , ідентифікувався та зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com, ознайомився з умовами Договору. Відповідачу на номер телефону відправлено смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання паспорту споживчого кредиту, який ним підписаний. Товариством направлено клієнту в ІТС індивідуальну оферту, яка містила істотні умови Договору та смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання. Клієнт ознайомився з офертою товариства та прийняв її умови. Акцептування клієнтом умов оферти, відбулося шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору).Товариством сформовано інформаційне повідомлення про успішне підписання договору. Кредитний договір був підписаний відповідачем 26 квітня 2024 року (а.с.19-40).
Відповідно до Витягу з анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my. tpozyka.com), відповідачем внесено такі відомості: ОСОБА_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Прилуки Чернігівської області; документ, що посвідчує особу: ID картка № НОМЕР_3 , виданий 7426; дата отримання кредиту – 26.04.2024 року, вказані електронна адреса позичальника,номер телефону позичальника та номер банківського рахунку(а.с.41).
26.04.2024 року відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому вказаний передбачений порядок та умови погашення кредиту, строк дії договору, розмір процентної ставки, порядок погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат, де ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами вказаного кредитного договору (а.п.16-18).
26 квітня 2024 року ТОВ «Бізнес позика» видав ОСОБА_1 зг. до кредитного дог. №482048-КС-005 від 26.04.2024року кредит в розмірі 60000 грн., що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 02.12.2024 та довідкою від 29.11.2024 (а.с.42-43).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 27.11.2024 року становить 166206,28 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 60000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 97206,28 грн; суми прострочених платежів за комісією – 9000,00 грн. (а.с.13-15).
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ «Бізнес Позика» відповідної оферти, підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір.
Суд зазначає, що без здійснення вказаних дій позивачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, за яким з рахунку ТОВ «Бізнес Позика», перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором.
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В ст.1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 60000,00 грн. за простроченими платежами по тілу кредиту.
Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків у сумі 97 206,28 грн., суд зазначає таке.
У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору сторони погодили, що Товариство надає клієнту кредит в розмірі 60000 грн 00 коп. строком з 26.04.2024 на 16 тижні(112 днів), дата повернення кредиту- 16.08.2024 ; стандартна процентна ставка – 1,5 % в день, знижена процентна ставка - 1,15957097 % в день. 
Згідно розрахунку заборгованості станом на 04.11.2024 року заборгованість по відсоткам становить 97206,28 гривень.
Частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою ст. 8 доповнена згідно із ЗУ № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, вказана норма набрала законної сили 24.12.2023, тобто станом на час укладення договору про споживчий кредит з відповідачем.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а договір позики було укладено 26 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про надання кредиту № 482048-КС-005 укладено 26 квітня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,15 %( п.2.11), є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо доводів позивача про те, що, що денна процентна ставка , яка визначена Закону України «Про споживче кредитування» та процентна ставка в день є різними величинами.
Денна процентна ставка визначається за формулою, встановленою ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», де: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t * 100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях.
У даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за кредитом (які згідно ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» при розрахунку денної процентної ставки складають значення показника формули ЗВСК) включаються:
- проценти по кредиту;
- комісії;
- інші витрати споживача.
Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 26.04.2026 року ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом становлять 56535,71 гривень + 9000 гривень(комісія за видачу кредиту), а всього 65535,71 гривня. 
ЗРК загальний розмір кредиту становить 60000 гривень.
t строк кредитування у днях – становить 112 днів(16 тижнів).
Отже, з розрахунку визначеному в графіку платежів вказаному в додатковій угоді № 1 , денна процентна ставка становить 0,9752233278 процентів, З РОЗРАХУНКУ: (65535,71 гривень / 60000 гривень/112 днів * 100%), що відповідає частині 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Натомість , позивач просить стягнути з відповідача проценти в розмірі 97 206,28 гривень.
У даному випадку денна процентна ставка становить 1,58% (97206,28 гривень(проценти) + 9000 гривень (комісія) / 60000 гривень/112 днів * 100% ) , що перевищує 1% встановлений у частині 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи вище викладене суд, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в розмірі, який не перевищує 1% денної процентної ставки, яка вираховується судом виходячи з формули зазначеної у ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», де: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t * 100%, взявши для розрахунку наступні величини : ДПС - денна процентна ставка -1 %, ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом становлять - Х( проценти за кредитним договором) + 9000 гривень (комісія), ЗРК загальний розмір кредиту становить 60000 гривень, t строк кредитування у днях – становить 112 днів(16 тижнів).
Здійснивши розрахунок за вказаною формулою процентів , які підлягають стягненню з відповідача , та з урахуванням умов кредитного договору, які відповідатимуть вимогам ч.5 ст.8ЗУ «Про споживче кредитування», та не перевищуватимуть денної процентної ставки 1%, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають проценти в розмірі 58200 гривень, з розрахунку 0,8666071429 процентів в день за користування кредитними коштами.
У даному випадку денна процентна ставка становить 1% (58200 гривень(проценти) + 9000 гривень (комісія) / 60000 гривень/112 днів * 100%) що відповідає 1% встановленому у частині 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо вимог про стягнення комісії.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 9000 грн., а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 9000 грн.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Враховуючи, що позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про надання кредиту відповідачу та невиконання останнім обов`язку щодо виконання умов договору про повернення кредитних котів, та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 127 200 гривень, які складаються з 60000 гривень – заборгованість за тілом позики, 58200 гривень - заборгованість за процентами та 9000 гривень – заборгованість за комісією.
VІ.Розподіл судових витрат. 
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 76,53 проценти, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1853 гривень 96 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог. 
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, заборгованість за кредитним договором №482048-КС-005 від 26.04.2024 року на загальну суму 127 200( сто двадцять сім тисяч двісті) гривень, які складаються з 60000 гривень – заборгованість за тілом позики , 58200 гривень - заборгованість за процентами та 9000 гривень – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 96 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411.