Справа № 947/19645/26
Провадження № 1-кп/947/995/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026162480000184 від 07.02.2026 року у відношенні: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, – 

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2026 року, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_4 , переглядаючи телеграм канал «Bingo Boom» побачив оголошення про можливість заробітку.
В подальшому, ОСОБА_4 за допомогою месенджерів в телеграм каналі здійснив переписку з невстановленою особою, яка запропонувала йому за грошову винагороду здійснювати пошкодження чужого майна шляхом підпалу автомобілів в м. Одесі, при цьому свої протиправні дії необхідно зафіксувати на відеозапис та перекинути невстановленій особі, за що отримає грошову винагороду в сумі 700 доларів США за кожний автомобіль.
В подальшому, 07.02.2026 біля 04.30 годин, ОСОБА_4 діючи з метою особистого збагачення, відповідно вказівкам невстановленої особи, вийшов на вул. Космонавтів в м. Одесі, з метою виявлення автомобіля, який він зможе підпалити та залишитись непоміченим.
В цей же день, біля 04.50 годин, ОСОБА_4 знаходячись по вул. Космонавтів, 15 в м. Одесі побачив автомобіль марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на пошкодження вказаного автомобіля шляхом підпалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх злочинних дій, бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, взявши заздалегідь заготовлену ємкість з вайтспірітом та запальничку, підійшов до транспортного засобу марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , залляв раніше заготовлену легкозаймисту речовину, а саме вайтспіріт, у відділення забору повітря, для здійснення підпалу. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, ОСОБА_4 за допомогою, раніше заготовленими сірниками, здійснив підпал вказаного транспортного засобу.
Виконавши усі дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 впевнившись у загорянні транспортних засобів марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_2 втік з місця вчинення злочину в невідомому напрямку.
Крім того, 07.02.2026 біля 05.10 годин, ОСОБА_4 діючи з метою особистого збагачення, відповідно вказівкам невстановленої особи, вийшов на вул. Героїв Крут в м. Одесі, з метою виявлення автомобіля, який він зможе підпалити та залишитись непоміченим.
В цей же день, біля 05.15 годин, ОСОБА_4 знаходячись по вул. Героїв Кріт, 14-А в м. Одесі побачив автомобіль марки Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на пошкодження вказаного автомобіля шляхом підпалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх злочинних дій, бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, взявши заздалегідь заготовлену ємкість з вайтспірітом та запальничку, підійшов до транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito з державним номерним знаком НОМЕР_3 , залляв раніше заготовлену легкозаймисту речовину, а саме вайтспіріт, у відділення забору повітря, для здійснення підпалу. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, ОСОБА_4 за допомогою, раніше заготовленими сірниками, здійснив підпал вказаного транспортного засобу.
Виконавши усі дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 впевнившись у загорянні транспортних засобів марки Mercedes-Benz Vito з державним номерним знаком НОМЕР_3 втік з місця вчинення злочину у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками – умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що на початку лютого 2026 року в одному з телеграм-каналів знайшов оголошення про можливість заробітку. Після цього вступив у листування з невстановленою особою, яка запропонувала йому за грошову винагороду здійснювати підпали автомобілів на території м. Одеси та надсилати відеозаписи вчинених дій. За кожен підпалений автомобіль йому була обіцяна винагорода у розмірі 700 доларів США. З приводу першого епізоду обвинувачений пояснив, що в ніч на 07.02.2026 прибув на вул. Космонавтів у м. Одесі з метою пошуку автомобіля, який можна було б підпалити. Побачивши автомобіль марки Ford Transit, який був припаркований біля будинку № 15 по вул. Космонавтів, він вирішив реалізувати свій намір. Використовуючи заздалегідь підготовлений вайтспіріт та сірники, облив легкозаймистою речовиною частину автомобіля та здійснив його підпал, після чого переконався, що транспортний засіб загорівся, та залишив місце події. Щодо другого епізоду ОСОБА_4 пояснив, що того ж дня, приблизно через нетривалий проміжок часу, прибув на вул. Героїв Крут у м. Одесі для пошуку іншого автомобіля. Біля будинку № 14-А він побачив автомобіль марки Mercedes-Benz Vito та, діючи аналогічним способом, використав заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину і сірники, після чого підпалив вказаний транспортний засіб. Переконавшись у виникненні загоряння, він залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Всі підпали він фіксував на відеозаписи за допомогою мобільних телефонів. У вчиненому щиро розкаявся, визнав свою поведінку неправильною, та просив суд врахувати його щире каяття при вирішенні питання про призначення покарання. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Беручи до уваги, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, керуючись положеннями частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, після з`ясування думки всіх учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість обмеження обсягу дослідження доказів.
Суд роз`яснив сторонам кримінального провадження зміст зазначеної норми закону, відповідно до якої, у разі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину та за наявності згоди сторін, суд має право не досліджувати ті докази, що стосуються фактичних обставин справи, якщо вони ніким не оспорюються, за умови, що таке обмеження не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, зокрема, забезпечення того, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а невинувата особа не була обвинувачена чи засуджена.
Згідно зі ст.ст. 22, 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів, при цьому суд досліджує докази безпосередньо та надає оцінку лише тим із них, які були предметом судового розгляду.
Під час судового розгляду суд з`ясував, що учасники процесу не заперечують проти застосування вказаної процедури, погоджуються з тим, що фактичні обставини події встановлені достатньо повно, а визнання обвинуваченим вини не викликає сумнівів у його добровільності та усвідомленості. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту самого обвинуваченого та вивчення матеріалів, що характеризують його особу, оскільки зазначені обставини не є спірними та підтверджуються сукупністю доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження.
Суд окремо роз`яснив обвинуваченому правові наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а сааме, що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки вони визнаються такими, що не підлягають подальшому перегляду. Обвинувачений підтвердив, що зазначене йому зрозуміло, і наполягав на розгляді справи у скороченому порядку.
Таким чином, дотримавшись вимог кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що обмеження обсягу дослідження доказів не порушує прав сторін, відповідає принципам безпосередності, змагальності та диспозитивності судового розгляду, закріпленим у статтях 22, 23, 26 КПК України, та спрямоване на забезпечення розумних строків судового провадження відповідно до статті 28 КПК України.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками – умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу – доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення повторно пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку із чим суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
Вирішуючи питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази після набрання вироком законної сили підлягають поверненню законним володільцям, конфіскації, передачі відповідним установам або знищенню залежно від їх властивостей, правового статусу та значення для кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування було вилучено ряд предметів та документів, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних заходів, містять відомості, що мають значення для кримінального провадження та є невід`ємною складовою його матеріалів, а тому підлягають зберіганню при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується до майна, яке було використане як засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Судом встановлено, що мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9T, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , із сім-карткою № НОМЕР_6 , та мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5A використовувалися обвинуваченим для комунікації з невстановленою особою, отримання вказівок щодо вчинення підпалів транспортних засобів, а також передачі інформації про результати виконання злочинних дій. За таких обставин зазначені мобільні телефони були засобами вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підлягають спеціальній конфіскації в дохід держави.
Разом із тим чорний маркер з написом «Permanent Marker», фрагмент паперу з текстом, поміщений до сейф-пакета NPU 5913689, полімерна пляшка «Вайт спіріт», поміщена до картонної коробки, сміття після пожежі, поміщене до сейф-пакета NPU 2046016, змив, поміщений до сейф-пакета NPU ICR0134675, змив ПММ з капоту автомобіля, поміщений до сейф-пакета NPU 6100139, змив ПММ з капоту автомобіля, поміщений до сейф-пакета NPU 6100138, сміття після пожежі, поміщене до сейф-пакета НПУ HYQ 0187468, а також сумка синього кольору з фрагментом тканини білого та червоного кольору, поміщені до паперового конверта НПУ, самостійної матеріальної цінності не становлять, вилучені як слідоносії та об`єкти експертних досліджень, після завершення судового розгляду не мають значення для подальшого кримінального провадження, а тому підлягають знищенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Згідно з матеріалами кримінального провадження витрати на проведення судових експертиз становлять 49 238 грн 70 коп., підтверджені відповідними документами та є необхідними процесуальними витратами, понесеними під час досудового розслідування. Оскільки суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, зазначені витрати підлягають стягненню з нього на користь держави.
Крім того, ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 року у справі № 947/11265/26 (провадження №№ 1-кс/947/3935/26, 1-кс/947/3934/26 та 1-кс/947/3933/26) на вищезазначене майно було накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Оскільки потреба у подальшому застосуванні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження відпала, речові докази досліджені судом, а вироком вирішено їх подальшу процесуальну долю, арешт, накладений на чорний маркер з написом «Permanent Marker», мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5A та мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9T, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 із сім-карткою № НОМЕР_6 , підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 100, 110, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 КК України покласти ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів на загальну суму 49 238, 70 гривень
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 року (Справа № 947/11265/26, провадження № 1-кс/947/3935/26) на чорний маркер з надписом «Permanet Marker».
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 року (Справа № 947/11265/26, провадження № 1-кс/947/3934/26) на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5A.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 року (Справа № 947/11265/26, провадження № 1-кс/947/3933/26) на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9T, IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-карткою НОМЕР_6 
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 
-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій – зберігати в матеріалах кримінально провадження; 
-Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9T, IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-карткою НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5A – конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації (згідно приписів, передбачених статтями 96-1, 96-2 КК України).
-Чорний маркер з надписом «Permanet Marker»; Фрагмент паперу з текстом, який поміщено до сейф – пакету NPU 5913689, Полімерна пляшка «Вайт спіріт», яка поміщена до картонної коробки, Сміття після пожежі, яке поміщено до сейф – пакету NPU 2046016, змив, який поміщено до сейф-пакету NPU ICR0134675; Змив ПММ з капоту автомобіля, який поміщено до сейф – пакету NPU 6100139, Змив ПММ з капоту автомобіля, який поміщено до сейф – пакету NPU 6100138, Сміття після пожежі, яке поміщено до сейф – пакету НПУ HYQ 0187468, сумку синього кольору з фрагментом тканини білого та червоного кольору, які поміщено до паперового конверту НПУ – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси                     ОСОБА_1