УХВАЛА

11 травня 2026 року
м. Київ
справа №640/17815/22
адміністративне провадження №К/990/18308/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЛУР" до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП КОНТРАКТ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЛУР" до Головного управління ДПС у м. Києві, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП КОНТРАКТ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00250270702 від 04.10.2022 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2022 року на суму 2.092.754,00 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ "ВІП КОНТРАКТ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33.000,50 грн.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП КОНТРАКТ" (ЄДРПОУ 34484138), витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн; в іншій частині відмовлено.
До Верховного Суду вперше 16.02.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22.
Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026, внаслідок не викладення належним чином підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
До Верховного Суду 25.03.2026 вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22. Скаржник просив суд поновити строк звернення на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на його процесуальне право повторного звернення з касаційною скаргою, після повернення ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026 попередньо поданої касаційної скарги на ці судові рішення (внаслідок не викладення належним чином підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22 повернуто особі, яка її подала.
Підставами для повернення касаційної скарги слугувало те, що перевіркою змісту поданої у справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
22.04.2026 до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22. Скаржник просив суд поновити строк звернення на оскарження судових рішень в касаційному порядку з посиланням на його процесуальне право повторного звернення з касаційною скаргою, після повернення попередньо поданої касаційної скарги на ці судові рішення, яка в свою чергу була повернула скаржнику Скаржник також зазначив, що дана касаційна скарга у даній справі подана в межах процесуального строку, оскільки з дня складання повного тексту судового рішення не пройшов рік.
Підставою касаційного оскарження скаржником вказано п.п. а), г) п. 2, ч. 5 ст 328 КАС України. Скаржник посилаючись на фактичні обставини справи, а також цитуючи порушення зафіксовані в акті перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, наголосив на нереальності господарських операцій.
1. Щодо строку звернення до суду.
Як вже було зазначено вище, касаційну скаргу подано втретє 22.04.2026, первісну було повернуто ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026, другу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026.
Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, то Верховний Суд дійшов висновку про його необґрунтованість.
Так, відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Ухвалу про повернення первісної касаційної скарги від 19.03.2026 податковим органом одержано через електронний кабінет системи «Електронний суд» 20.03.2026, повторну касаційну скаргу подано 25.03.2026, яку повернуто ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026 та 14.04.2026 одержано через електронний кабінет системи «Електронний суд». Втретє з касаційною скаргою скаржник звернувся 22.04.2026.
Однак, скаржником не наведено поважних причин пропуску строку касаційного оскарження судових рішень.
Верховний Суд зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Таким чином, скаржнику слід надати обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску.
2. Щодо підстав позову, то судова колегія зазначає наступне.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржником не вказано підставою касаційного оскарження відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України. В даній касаційній скарзі викладено аналогічні обставини, які були викладені у попередніх касаційних скаргах щодо оскарження додаткового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22, які були повернуті ухвалами Верховного Суду від 19.03.2026 та від 13.04.2026.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відтак, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 328 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328-330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом:
1) надання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску;
2) належного викладення підстав касаційного оскарження.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Cудді І.А. Васильєва
Р.Ф. Ханова
В.П. Юрченко