Справа №498/1235/25
Провадження по справі №2/498/11/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року с-ще. Велика Михайлівка 
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Чернецької Н.С.
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національна служба здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог - КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, 
ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2025 року керівник Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національна служба здоров`я України звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог - КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування позову зазначено, що вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року у справі № 498/761/24 який набрав законної сили 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому тіла лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Дане тілесне ушкодження не є небезпечними для життя, обумовило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, і відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.5.; 1.7.; 2.1; пп. б) п. 2.3.; п.п. 12.3; 31.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради (далі - КНП «Роздільнянська БПЛ» в період з 25.01.2024 по 16.02.2024 (23 ліжко-дні), що підтверджується листом №194 від 23.06.2025. Загальна вартість коштів витрачених на лікування та утримання хворої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» скалала 53860,25 грн. Лікування хворого відбувалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12024162390000071 не заявлявся. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21.01.2025 у справі № 498/761/24. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної сумифактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно Статуту КНП «Роздільнянська БПЛ» (далі - Статут), затвердженого рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області № 3483-VIII від 21.11.2023, КНП «Роздільнянська БПЛ» є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Відповідно до пункту 4.5. розділу IV Статуту, одним із джерел формування майна Підприємства з поміж іншого є кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення та бюджетні кошти, отримані за договорами про медичне обслуговування, у кладеними з відповідним розпорядником бюджетних коштів, органами місцевого самоврядування, на території яких відсутні медичні заклади. Згідно інформації з НСЗУ наданої на запит окружної прокуратури між НСЗУ та КНП «Роздільнянська БПЛ» у 2024 році укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 0714-E124-P000 від 23.01.2024, строком дії з 01.01.2024 до 31.03.2024 та № 3811-E124-P0000 від 07.02.2-24, строком дії з 01.01.2024 до 21.12.2024 які діяли у період проходження лікування потерпілою ОСОБА_2 . Таким чином, у період проходження стаціонарного лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , КНП «Роздільнянська БПЛ» фінансувалися за рахунок коштів за програмою медичних гарантій НСЗУ. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Роздільнянська БПЛ» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема за 2024 рік. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти в сумі 53860,25 грн. при наданні медичних послуг - лікування потерпілої ОСОБА_2 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, дані кошти необхідно стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахувати до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 статті 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а такожзазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції спірних правовідносинах. y Згідно ч. 5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Статтею 89 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Роздільнянська БПЛ» за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_1 , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з Відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12024162390000071 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 53860,25 грн. та перерахувати в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм. подат.), номер рахунку - UA978999980313080115000026011.
Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, що діє в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України в суде засідання не з`явився, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Представник національної служби здоров`я України в суде засідання не з`явився, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Предстаник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради в судове засідання не з`явились. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надходило.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, і дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. 
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 4 статті 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції спірних правовідносинах. 
Згідно ч. 5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. 
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Отже, позов правомірно пред`явлено прокурором в інтересах держави відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Законність представництва прокурором інтересів держави, наведене та обгрунтоване у позові, також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.
Судом встановлено, що вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року у справі № 498/761/24 який набрав законної сили 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Відповідно до зазначеного вироку суду, встановлено, що ОСОБА_1 діючи в порушення вимог законодавства , вчинив кримінальне правопорушення направлене проти безпеки руху, що призвело до спричинення потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження. 
З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради (далі - КНП «Роздільнянська БПЛ» в період з 25.01.2024 по 16.02.2024 (23 ліжко-дні), що підтверджується листом №194 від 23.06.2025.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
З абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.
Загальна вартість коштів витрачених на лікування та утримання хворої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» скалала 53860,25 грн. Лікування хворого відбувалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12024162390000071 не заявлявся. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21.01.2025 у справі № 498/761/24.
Отже, своїми протиправними діями відповідач ОСОБА_1 завдав державі майнову шкоду у вигляді витрат на лікування потерпілого від злочину на загальну суму 53860,25 грн, яка підлягає відшкодуванню в судовому порядку виходячи з наступного.
Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі Порядок № 545).
Відповідно до п. 2 Порядку № 545 сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначаються на підставі даних лікувального закладу.
Розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим.
Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Стягнені в установленому порядку кошти згідно з п. 4 Порядку №545 зараховуються до відповідного (державного чи місцевого) бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий.
Враховуючи те, що саме злочинними діями відповідача ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувалися у хірургічному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» і наявна вина ОСОБА_1 , а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілої, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національна служба здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог - КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»позивач звільнений при зверненні до суду від сплати судового збору, і позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави 3028, 00 грн. судового збору.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог - КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12024162390000071 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 53860,25 грн. та перерахувати в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм. подат.), номер рахунку - UA978999980313080115000026011.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ),  в дохід держави судовий збір в 3028, 00 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Н.С. Чернецька