Справа № 285/978/26
провадження у справі № 2-а/0285/43/26
РІШЕННЯ
Іменем України
24 квітня 2026 року  м. Звягель

Головуючий суддя Мозговий В. Б., який діє від імені Звягельського міськрайонного суду Житомирської області розглянув у спрощеному порядку без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі — ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Звягельського РТЦКСП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №105 від 09.02.2026 р. про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою начальника Звягельський РТЦКСП на нього накладено штраф у розмірі 34 000грн. Згідно постанови його як посадову особу, притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не забезпечив своєчасну доставку автомобіля Volkswagen Caddy призначеного для задоволення потреб військових формувань на особливий період, до визначеного пункту передачі відповідно до часткового наряду на партію А5339 від 04.02.2026 р., а також не повідомив про неможливість передачі автомобіля у семиденний строк відповідача, чим допустив порушення п.6, п.7, п.14, п.16 Положення про військово-транспортний обов`язок та ч.3 ст. 6 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі - Закон), чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
З даною постановою не погоджується, вважає її винесеною без врахування всіх обставин справи та вважає, що правопорушення є малозначним (ст.22 КУпАП). Вказав, що автомобіль Volkswagen Caddy, згідно акту прийому передач №1 від 01.01.2024 р., Чижівською сільською радою було передано в оренду КПП “Центр первинної медико-санітарної допомоги Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області”. Зазначене підприємство має статус критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення Житомирської області. Згідно абз. 4 п.1 Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджене постановою КМУ від 28.12.2000 р. за №1921 (далі — Положення), від передачі транспортних засобів і техніки формуванням під час мобілізації можуть звільнятися також підприємства, установи та організації, у яких є висока суспільна потреба, та банки державного сектору. 
Позивач посилаючись на те, що оскільки автомобіль знаходився в розпорядженні у підприємства яке відноситься до критично важливих і воно звільнено згідно законодавства від обов`язку передати автомобіль для військових формувань під час мобілізації, просить позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача направив відзив на позовну заяву де просить в задоволенні позову відмовити, оскільки будь-яких порушень під час оформлення матеріалів та винесення постанови вчинено не було. Зазначає, що розгляд справи відбувався у присутності особи. Також зазначає, що згідно чинного законодавства сам факт віднесення підприємства до критично важливого не свідчить про неможливість залучення траспортних засобів під час мобілізації. Крім того, відповідачем не було виконано обов`язок щодо повідомлення у семиденний строк Звягельський РТЦКСП про передачу автомобіля в оренду іншій особу, що також є порушенням.
Розгляд справи було проведено за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та якій діє на сьогоднішній день. 
Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.
У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.210-1 КУпАП - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зі змісту оскаржуваної постанови №105 від 09.02.2026 р. вбачається, що 04.02.2026 року голові Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області було вручено часткові наряди на партію А5339 від 04.02.2026 р., вихідні номери М-12 та М-13, щодо залучення транспортних засобів і техніки під час мобілізації на автомобілі Volkswagen Caddy та Volkswagen Polo. Цього ж дня було складено акт №1 про відмову сільського голови виконати вимоги часткового наряду на партію А5339 від 04.02.2026 року. Підставою відмови стало те, що Volkswagen Caddy використовується центром первинної медичної допомоги, якій є об`єктом критичної інфраструктури, а автомобіль Volkswagen Polo перебуває в ремонті протягом трьох тижнів. Таким чином, відмова від виконання часткового наряду та неповідомлення про зміну стану транспортних засобів, що унеможливило їх передачу у семиденний строк, як того вимагає п.6, 7, 14, 16 Положення, свідчить про порушення встановлених законом обов`язків з боку голови сільської ради, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 000 гривень.
Виходячи з наведеного, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт невиконання позивачем, як посадовою особою, вимог часткового наряду щодо поставки автомобілів у зазначене в ньому місце та неповідомлення у семиденний строк РТЦКСП про причини неможливості передачі автомобіля.  
Статтею 21 Закону визначено обов`язки підприємств, установ і організацій пов`язаних з мобілізаційною підготовкою та мобілізацією, зокрема, забезпечувати в разі мобілізації доставку транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини у строк та місце, зазначені в частковому наряді.
Згідно із ч.3 ст. 6 Закону обсяги транспортних засобів за типами та марками, що планується залучити під час мобілізації, для підприємств, установ та організацій усіх форм власності встановлюються згідно із Мобілізаційним планом України місцевими державними адміністраціями за поданням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним управлінням або регіональними органами Служби безпеки України, відповідними підрозділами розвідувальних органів України на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, що оформлюються відповідними розпорядженнями.
Пунктом 1 Положення визначено, що воно визначає порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держеспецтрансслужби (далі- військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації.
Дія цього Положення поширюється на центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, місцеві держадміністрації, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, а також громадян - власників транспортних засобів.
Дія цього Положення не поширюється на дипломатичні представництва і консульські установи іноземних держав, представництва іноземних та міжнародних організацій, іноземців та осіб без громадянства.
Від передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням під час мобілізації можуть звільнятися підприємства, установи та організації у зв`язку з виконанням ними встановлених мобілізаційних завдань за наявності укладеного з Міноборони договору на виконання мобілізаційних завдань, а також за умови, що їх транспортні засоби і техніка задіяні у виробничому процесі виконання мобілізаційних завдань. Від передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням під час мобілізації можуть звільнятися також підприємства, установи та організації, у яких є висока суспільна потреба, та банки державного сектору. При цьому перелік підприємств, установ та організацій, у яких є висока суспільна потреба, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Міноборони. 
Пунктом 3 Положення встановлено, що під час мобілізації задоволення потреб військових формувань здійснюється шляхом безоплатного залучення транспортних засобів і техніки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності на умовах повернення їх після оголошення демобілізації.
Відповідно до п.6 Положення посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону.
Пунктом 14 Положення визначено, що керівник підприємства, установи та організації зобов`язаний:
здійснювати разом із представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та військових формувань відбір транспортних засобів і техніки за типами і марками, технічним станом відповідно до наданих зведених або часткових нарядів;
забезпечувати дотримання вимог до технічного стану та укомплектованості транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період;
утримувати транспортні засоби і техніку, призначені для задоволення потреб військових формувань на особливий період, у стані постійної готовності до передачі військовим формуванням;
забезпечувати своєчасну доставку транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період, до визначених пунктів передачі відповідно до часткових нарядів.
Судом встановлено, що згідно із частковим нарядом на партію А5339 від 04.02.2026 р., вихідні номери М-12 та М-13, які адресовано голові Чижівської сільської ради, останній зобов`язаний протягом 24 годин з моменту одержання часткового наряду поставити за вказаною в ньому адресі з автомобілі Volkswagen Caddy та Volkswagen Polo.
Згідно Акту №1 від 04.02.2026 року сільській голова/позивач ОСОБА_1 відмовився надати зазначені транспортні засоби, при цьому вказавши, що Volkswagen Caddy належить центру первинної медичної допомоги, якій є об`єктом критичної інфраструктури.
Як вбачається з переліку підприємств, установ та організацій, у яких є висока суспільна потреба, затвердженого постановою КМ України від 05.10.2016 р. за №690, КНП “Центр первинної медико-соціальної допомоги Чижівської сільської радим Звягельського району Житомирської області” до нього не включений.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача не було законних підстав для відмови виконувати частковий наряд.
Пунктом 16 Положення визначено, що керівники підприємств, установ та організацій, транспортні засоби і техніка яких призначені для задоволення потреб військових формувань на особливий період, у разі зміни найменування підприємства, установи та організації або форми власності, відправки транспортних засобів і техніки в інші регіони або за межі території України на тривалий час, передачі права власності на транспортні засоби і техніку іншим юридичним особам або громадянам, в довгострокову оренду (лізинг), а також якщо транспортний засіб або техніка є предметом застави як виконання зобов`язання за договорами про надання кредиту та гарантії перед банківською установою, та в інших випадках, коли унеможливлюється передача транспортних засобів і техніки військовим формуванням, зобов`язані у семиденний строк повідомити про це територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, на військовому обліку яких перебувають транспортні засоби і техніка. 
Встановлено, що автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_1 , на підставі Акту прийому-передач автомобіля в оренду від 01 січня 2024 року, Чижівською сільською радою було передано КНП “Центр первинної медико-соціальної допомоги Чижівської сільської радим Звягельського району Житомирської області”.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.
Суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, зокрема не надано доказів на підтвердження того, що ним у семиденний строк було повідомлено Звягельській РТЦКСП про передачу автомобіля в оренду, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
Щодо застосування положень статті 22 КУпАП.
Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому відповідно до статті 235 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.210-1 КУпАП, розглядають Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
Таким чином, уповноваженим суб`єктом, наділеним виключними дискреційними повноваженнями звільняти порушника від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, є виключно органи уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, тоді як суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вправі: скасувати спірну постанову і закрити провадження у справі за відсутністю складу адмінправопорушення або скасувати постанову та направити справу на новий розгляд або ж змінити захід стягнення.
Отже, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження відповідача щодо прийняття ним рішення про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки це не буде відповідати загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №520/2098/17.
Тож, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення №105 від 09.02.2026 р., відповідач діяв на підставі та у спосіб, передбачений законодавством України.
З огляду на викладене, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.9, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – відмовити повністю.  
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 24.04.2026 року.

Головуючий