ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2026 р. Справа№ 927/511/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Кравчука Г.А. 
Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання Огірко А.О.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Чернігівської області 
від 16.09.2025 (повний текст складено та підписано 30.09.2025)
у справі №927/511/25 (суддя М.О. Демидова) 
за позовом: Прилуцької окружної прокуратури, 
в інтересах держави в особі: Чернігівської обласної ради
до відповідача: Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Талалаївське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Талалаївкарайагролісництво"
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Прилуцька окружна прокуратура в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про усунення перешкод власнику - державі в особі Чернігівської обласної ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду, шляхом скасування вчиненої 07.06.2021 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817, площею 2,0000 га.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП "Талалаївкарайагролісництво" не віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, формування спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення за рахунок земель лісогосподарського призначення з порушенням вимог ст. 20, 21, 122, 149 Земельного кодексу України є незаконною зміною цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення і її незаконним вилученням у комунального лісового господарства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що прокурором неправильно визначено відповідача у справі, приймаючи до уваги відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію речових прав на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 за відповідачем, а також враховуючи те, що відповідач фактично не чинить перешкод у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 площею 2,00 га.
Суд зазначив, що зі змісту заявлених прокурором позовних вимог про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду не вбачається порушення відповідачем - Талалаївською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області, прав чи інтересів держави, тобто не доведено обґрунтованості позовних вимог. Виходячи із заявленого прокурором способу захисту порушеного права, судом встановлено, що позовні вимоги не спрямовані до відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Чернігівська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 16.09.2025 у справі №927/511/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обстиавин, щомають значення для справи, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник наголошує, що спір виник між позивачем та Талалаївською селищною радою з приводу порушення майнового права держави на земельну ділянку органом місцевого самоврядування. Скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі фактично стосується майнових прав Талалаївської селищної ради на спірну земельну ділянку, яка, в силу п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, перейшла до комунальної власності територіальної громади.
Апелянт стверджує, що приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні позову суд не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 14.12.2022 по справі №126/2200/20, та дійшов хибного висновку про те, що селищна рада є неналежним відповідачем за вказаною вимогою.
За твердженням скаржника, суд, встановивши обставину порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, на вимогу позивача мав застосувати всі наслідки такого порушення та скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки, визнавши таку реєстрацію незаконною. Натомість, суд не застосував положення вказаних вимог законодавства, незважаючи на те, що земельна ділянка була сформована як об`єкт цивільних прав з порушенням порядку встановлення цільового призначення земель.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг, заяв та клопотань учасників судового процесу

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025 апеляційну скаргу у справі №927/511/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської обласної ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі № 927/511/25. Судове засідання призначено на 02.12.2025. Витребувано матеріали справи №927/511/25 з Господарського суду Чернігівської області.
29.10.2025 через підсистему "Електрнний суд" від позивача надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою віл 03.11.2025.
03.11.2025 матеріали справи №927/511/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/511/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.12.2025, справу №927/511/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 розгляд апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі № 927/511/25 постановлено здійснювати колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), суддів: Тарасенко К.В., Кравчука Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025. Судове засідання призначено на 05.02.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, судове засідання призначене на 05.02.2026, не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 розгляд апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі № 927/511/25 призначено на 10.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. з 10.03.2026 по 12.03.2026 на черговому з`їзді суддів України, розгляд апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі № 927/511/25, призначено на 17.03.2026.
06.03.2026 через підсистему "Електрнний суд" від позивача надійшло клопотання про прведення судового засідання без участі його представника.
Розгляд справи відкладено на 02.04.2026.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/511/25.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.04.2026, справу №927/511/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2026 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі № 927/511/25 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Кравчук Г.А., Михальська Ю.Б., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2026. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.04.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 виправлено описку, допущену в ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, від 02.12.2025, від 05.03.2026, від 17.03.2026 від 03.04.2026 у справі №927/511/25, а саме: замість слів: "Чернігівської обласної ради" читати "Чернігівської обласної прокуратури".
У судовому засіданні 22.04.2026 колегія суддів вирішила відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 04.05.2026.
У судовому засіданні 04.05.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 04.05.2026 призначене для ухвалення та проголошення судового рішення з`явився прокурор. Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.
Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість ухвалення та проголошення судового рішення за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даній справі

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.
Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради прокурор у позовній заяві зазначив, що спірна земельна ділянка лісового фонду, з порушенням порядку встановленого законом, фактично вибула з управління Чернігівської обласної ради та постійного користування Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Талалаївкарайагролісництво", яке, в свою чергу, не може забезпечувати її охорону та належне обслуговування.
Прилуцька окружна прокуратура листом №54-77-513вих-25 від 21.01.2025 поінформувала Чернігівську обласну раду про виявлені порушення законодавства при реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за Талалаївською селищною радою, а також просила повідомити про вжиті заходи щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядження цією земельною ділянкою.
Листом 01-05/102 від 04.02.2025 Чернігівська обласна рада повідомила Прилуцьку окружну прокуратуру, що заходи претензійно-позовного характеру щодо спірної земельної ділянки нею не вживалися, та не заперечила проти представництва прокуратурою інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області для скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.
Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, а Чернігівською обласною радою допущено бездіяльність, апеляційний суд приходить до висновку, що вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Наказом Комунального підприємства "Чернігівоблагроліс" від 27.12.2000 № 13 "Про дочірнє підприємство "Талалаївкарайагролісництво" створено Талалаївське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Талалаївкарайагролісництво".
Рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 надано земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили своє існування в процесі реформування, і належать до земель запасу, в постійне користування підприємствам (згідно з додатками №1 та №2) для ведення лісового господарства. Відповідно до додатку №1 до рішення обласної ради від 27.03.2001 Дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Талалаївкарайагролісництво" надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 4380,2 га, розташовані в Талалаївському районі.
28.11.2002 на підставі розпорядження Талалаївської райдержадміністрації №272 від 20.09.2002 ДП "Талалаївкарайагролісництво" видано Державний акт І-ЧН №001543 на право постійного користування земельною ділянкою площею 660,63 га в межах згідно з планом землекористування для ведення лісового господарства. Додатком до державного акту є план зовнішніх меж земельної ділянки.
Відповідно до п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 4.2. статуту Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Талалаївкарайагролісництво", затвердженого наказом в.о. генерального директора КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради від 27.09.2022 № 52, підприємство створене за рішенням засновника наказом від 27.12.2000 № 13 та зареєстровано 01.02.2001 розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації № 15 на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, і входить до сфери Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.
Засновником підприємства є комунальне підприємство "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради.
Підприємство створене з метою охорони та відновлення лісових ресурсів, задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі їх раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та супутніх послугах на підставах ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу та з врахуванням обмежень, передбачених Статутом.
Предметом діяльності підприємства є спеціалізоване ведення лісового господарства, а саме: лісовідновлення, посадка лісових культур і сприяння природному відновленню лісу, вирощування посадкового матеріалу та заготівля насіння лісових і декоративних порід; лісорозведення, догляд за лісовими насадженнями, проведення рубок, формування і оздоровлення лісів та інших лісогосподарських заходів.
Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області і перебуває у підприємства у господарському віданні.
На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.04.2021 №25- 571/14-21-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Рябухи на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області, площею 2,00 га; зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 як землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. 
Відповідно до поземельної книги, відкритої 07.06.2021 за ініціативи ОСОБА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 зареєстрована як землі сільськогосподарського призначення.
Прокурор надав план лісовпорядкування 2016 року ДАСП "Талалаївкарайагролісництво", згідно з яким квартал 10 знаходиться на території Рябухівської сільської ради.
Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Талалаївкарайагролісництво" обласного спеціалізованого комунального агролісогосподарського підприємства "Чернігівоблагроліс" (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) в його користуванні перебувають земельні ділянки в межах лісового кварталу №10.
Листом від 14.01.2025 №02/54-25 ВО "Укрдержліспроект" на запит прокурора надано фрагмент накладки на ортофотоплан межі кв. 10 ДАСП "Талалаївкарайагролісництво" та межі земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 станом на 01.01.2017, яка виконана провідним інженером-таксатором Качатуряк І.А., згідно з якою земельна ділянка з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 повністю накладається на межі лісового кварталу 10.
У листі від 10.01.2025 Талалаївське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство "Талалаївкарайагролісництво" обласного спеціалізованого комунального агролісогосподарського підприємства "Чернігівоблагроліс" повідомило Прилуцьку окружну прокуратуру про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 площею 2 га повністю накладається на ділянку лісового фонду ДП "Талалаївкарайагролісництво" (виділ 3, кв.10), зміна цільового призначення даної земельної ділянки не погоджувалась.
У листі від 04.02.2025 №01-05/102 Чернігівська обласна рада повідомила прокурора про те, що рада не надавала згоду на вилучення із спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області і про зміну цільового призначення земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 іншим суб`єктам господарювання та органам місцевого самоврядування.
Звертаючись до суду, прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі як землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, сформована за рахунок земель, які входять до лісового кварталу 10 та перебувають у постійному користуванні ДАСП "Талалаївкарайагролісництво", що свідчить про незаконність її формування як об`єкта цивільного права. Через реєстрацію спірної земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" вона всупереч положень законодавства вибула із спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області поза волею власника в особі Чернігівської обласна ради.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що він не порушував права позивача і тому не може притягуватися до участі у справі як відповідач за пред`явленими вимогами.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників судового процесу

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
У статті 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 даної статті право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, одними із яких є землі сільськогосподарського призначення та землі лісогосподарського призначення (ст. 19 Земельного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Згідно зі ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. 
Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. 
Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності (ч. 3 ст. 7 Лісового кодексу України).
За приписами ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 57 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.
У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (ч. 2 ст. 17 Лісового кодексу України).
Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. 
За приписами ч. 4 ст. 149 Земельного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради вилучають земельні ділянки спільної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб.
З огляду на приписи ст. 20 Земельного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок, зокрема, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України).
Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.
За п. "г" ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 28.11.2002 на підставі розпорядження Талалаївської райдержадміністрації №272 від 20.09.2002 ДП "Талалаївкарайагролісництво" видано Державний акт І-ЧН №001543 на право постійного користування земельною ділянкою площею 660,63 га в межах згідно з планом землекористування для ведення лісового господарства.
У той же час, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.04.2021 №25- 571/14-21-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Рябухи на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області, площею 2,00 га; зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 як землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до поземельної книги, відкритої 07.06.2021, земельна ділянка з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 зареєстрована як землі сільськогосподарського призначення за ініціативи ОСОБА_3 .
При цьому рішень про надання згоди на вилучення із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та про зміну цільового призначення земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 площею 2,00 га, Чернігівська обласна рада не приймала.
Разом з цим, право постійного користування спірною земельною лісовою ділянкою посвідчується державним актом, а також планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП "Талалаївкарайагролісництво". 
Зокрема, підтвердження факту права постійного користування землями 10 кварталу ДП "Талалаївкарайагролісництво" міститься у проекті організації та розвитку лісового господарства, лісотаксаційному описі 10 кварталу, планом лісонасаджень, планом зовнішніх меж землекористування.
Крім того, відповідно до інформації ВО "Укрдержліспроект" від 14.01.2025 №02/54-25 та доданим фрагментом ортофотоплану з нанесеними межами 10 кварталу ДП "Талалаївкарайагролісництво" відповідно до матеріалів лісовпорядкування та межами земельних ділянок, згідно наданих координат поворотних точок, земельна ділянка з кадастровими номером 7425383000:06:001:1817 повністю накладається на 10 квартал земель лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Талалаївкарайагролісництво" Чернігівської обласної ради.
Отже, з наведеного слідує висновок, що спірна земельна ділянка в силу положень ст. ст. 19, 57, 83 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України, відноситься до земель комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Чернігівської області лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України і рішення власником у встановленому законом порядку про зміну її цільового призначення та відчуження не приймались.
Таким чином, зважаючи на те, що розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП "Талалаївкарайагролісництво" не віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, формування спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення за рахунок земель лісогосподарського призначення з порушенням вимог ст. ст. 20, 21, 122 та 149 Земельного кодексу України є незаконною зміною цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення і її незаконним вилученням у комунального лісового господарства.
Натомість, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Талалаївська селищна рада не є належним відповідачем зважаючи на те, що на спірну земельну ділянку не зареєстроване право комунальної власності.
Однак, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021, розділ Х Перехідних положень Земельного кодексу України доповнено п. 24, у відповідності до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, зокрема сільськогосподарські. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.
Судом встановлено, що право державної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 не було зареєстровано, відповідно вказана земельна ділянка перейшла у комунальну власність Талалаївської селищної ради з дня набрання чинності п. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, тобто з 27.05.2021.
Також, суд апеляційної інстанції враховує посилання апелянта на висновки Верховного Суду наведені в постанові від 14.12.2022 у справі №126/2200/20, предметом розгляду у якій були позовні вимоги до державного кадастрового реєстратора відділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Бершадської міської ради Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки, де Верховний Суд констатував, що належним відповідачем у таких спорах є особа, речове право на майно якої оспорюється.
Подібні за змістом правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 361/4307/16.
Фактично, в даному випадку спір виник між позивачем та Талалаївською селищною радою (відповідачем щодо порушення майнового права держави на земельну ділянку органом місцевого самоврядування. Скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі стосується майнових прав Талалаївської селищної ради на спірну земельну ділянку, яка, в силу п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, перейшла до комунальної власності територіальної громади.
Суд першої інстанції вказаному належної оцінки не надав, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що Талалаївська селищна рада є неналежним відповідачем за даним позовом.
За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливлює відновлення порушеного права спільної комунальної власності Чернігівської обласної ради, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка лісового фонду, яка є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст та надана у постійне користування ДП "Талалаївкарайагролісництво".
Так, відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; а також якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Положення аналогічного змісту закріплені також у ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, згідно з якими державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина 2 статті 152 ЗК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
З урахуванням вищезазначеного, ефективне поновлення порушеного права можливе при усуненні перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням, яке не відповідає її цільовому призначенню.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вимога прокурора про усунення перешкод власнику - державі в особі Чернігівської обласної ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду, шляхом скасування вчиненої 07.06.2021 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817, площею 2,0000 га, підлягає задоволенню.
Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Чернігівської обласної прокуратури підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 слід скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури задовольнити.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 у справі №927/511/25 скасувати.
Позов задовольнити.
Усунути перешкоди власнику - державі в особі Чернігівської обласної ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду, шляхом скасування вчиненої 07.06.2021 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7425383000:06:001:1817, площею 2,0000 га.
Стягнути з Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури 3 633,60 грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.
Матеріали справи №927/511/25 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Г.А. Кравчук

Ю.Б. Михальська