13.05.2026 
Справа № 482/272/26 
Номер провадження 2/482/760/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
13 травня 2026 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» із позовом про визнання виконавчого напису № 997, вчиненого 05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І., який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. таким, що не підлягає виконанню.
На обґрунтування позову зазначено, що 05.03.2020 року приватним нотаріусом Богомоловою Д.І. видано виконавчий напис № 997 про стягнення з позивачки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 29143,98 грн., на підставі якого 26.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. було відкрито виконавче провадження № 61657516. 
Посилаючись на те, що вказаний вище кредитний договір не був нотаріально посвідчений, у зв`язку із чим приватний нотаріус не мав права на вчинення оскаржуваного виконавчого напису, позивачка просила про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника — адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла письмова заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачки.
Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він, посилаючись на правомірність вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису та існування безспірної заборгованості у відповідачки перед позивачем, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також від відповідача надійшло клопотання, в якому він заперечував проти розміру витрат на правову допомогу через їх неспівмірність із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Третя особа – приватний виконавець виконавчого Миколаївської області Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв.
Третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновків про наступне.
23.09.2008 року ОСОБА_2 та відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» уклали договір № Ск-1354-031772/9-2008, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит.
14.10.2008 року ОСОБА_3 , у зв`язку із укладенням шлюбу, змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 74).
05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. було вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 997, за яким звернено стягнення з ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором № Ск-1354-031772/9-2008 від 23.09.2008 року, укладеним з публічним акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги № 23 від 04.07.2019 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Загальна сума, що підлягає стягненню 29143,98 грн.
26.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 61657517 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса та про арешт коштів боржника.
16.05.2024 року постановою приватного виконавця замінено сторону у вказаному виконавчому провадженні з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».
Як вбачається із тексту виконавчого напису № 997 від 05.03.2020 року, він був вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 рок, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. 
Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до оскаржуваного виконавчого напису була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. 
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. 
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Крім того, згідно з позицією ВС, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
На виконання ухвали суду від 19.02.2026 року, якою було відкрито провадження у справі та витребувано докази, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. було надано копію кредитного договору № Ск-1354-031772/9-2008, укладеного 23.09.2008 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», який підписано сторонами даної угоди без нотаріального його посвідчення, що є додатковою підставою для визнання виконавчого напису, виписаного на його основі, таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. за подання до суду позовної заяви. 
Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 141, 142, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 997, вчинений 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною, про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» заборгованості в сумі 29143,98 грн. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (ЄДРПОУ 43577608, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, літ. А, оф. 602) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одну гривню 20 копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України. 

Головуючий суддя В.М. Кічула