Справа № 527/1394/26 
провадження 2-а/527/15/26 

РІШЕННЯ
іменем України

18 червня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Олефір А.О.,
з участю секретаря 
судового засідання – Семенової К.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу № 527/1394/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим представником Гонтарем Валерієм Миколайовичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

ВСТАНОВИВ:
25 травня 2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови № R372789 від 25 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 лютого 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Як зазначено у постанові підставами для її винесення стала неявка позивача за викликом відповідача у строк та місце зазначене у повістці.
Позивач ніяких повісток від відповідача та інших ТЦК не отримував взагалі і від їх отримання не відмовлявся, тому вважає, що його вина у інкримінованому йому порушенні відсутня. Зі змісту постанови не можливо встановити дату, час і місце явки за повісткою та чи дійсно позивач був належним чином повідомлений про ці місце, дату та час. Докази доведення до відома позивача змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у вказаній постанові відсутні будь-які посилання на докази того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до відповідача, у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством. 
Зі змісту спірної постанови також неможливо встановити чи повідомлявся позивач належним чином про розгляд стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Натомість, спірна постанова та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП проводився за відсутності позивача. Таким чином, спірна постанова винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду).
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R372789 від 25.02.2026 р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник подав до суду заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи у їх відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позову просив суд відмовити, долучив до матеріалів справи письмові докази. 
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що оскільки сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вивчивши позовну заяву, додані до неї докази, докази надані представником відповідача, повно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, суд встановив наступне.
Згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № R372789 від 25 лютого 2026 року, враховуючи те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 17000,00 грн.
За обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.11). 
Предметом спору у цій справі є законність та обґрунтованість зазначеної постанови.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Диспозицією ч. 1 ст. 210-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У частині третій статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період – тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань – від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Згідно п.п. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як вбачається з Протоколу № 2/61/С-26 про адміністративне правопорушення від 20.02.2026, 20.02.2026 о 09:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 . З`ясовано, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув 07.01.2026 за повісткою № 6255857 від 25.12.2025 до ТЦК та СП про причини неприбуття за викликом не повідомив, чим порушив вимоги ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Зі змістом протоколу та про місце та час розгляду справи повідомлений ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис (а.с.61).
Відповідно до Облікової картки до військового квитка (військово-облікового документу) серія НОМЕР_1 , адреса місця проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 (а.с.63). 
Повісткою № 6255857 від 25.12.2025, ОСОБА_1 викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 07.01.2026 (а.с.64).
Як вбачається з Рекомендованого повідомлення поштове відправлення R067068551282, повістка не вручена ОСОБА_1 з відміткою «адресат відсутній» (а.с.64-на звороті). 
Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення рекомендованого листа R067068551282, спроби вручення відправлення одержувачу відбувалися 15.01.2026 та 16.01.2026 (а.с.56).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують неявку по повістці на 07.01.2026, проте саму повістку йому намагалися вручити 15.01.2026 та 16.01.2026, тобто значно пізніше дати, на яку було викликано ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Отже, судом встановлено, що обставини викладені у протоколі стосовно того, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом за повісткою не відповідають встановленим судом обставинам, оскільки останній був позбавлений можливості отримати повістку на 07.01.2026.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, всупереч вимогам ст. 77 КАС України відповідачем у даній справі не надано суду доказів на підтвердження викладених у постанові обставин, не надано доказів належного підтвердження оповіщення ОСОБА_1 про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідач не довів того, що позивач у встановленому законом порядку був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення, отже позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, з ІНФОРМАЦІЯ_4 за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати в сумі 532,48 грн.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Блискавки Віталія Олександровича, поданий представником ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову № R372789 по справі про адміністративне правопорушення винесену 25 лютого 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 532,48 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ),
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Суддя         А.О. Олефір