Справа № 541/1627/26
Номер провадження 2/541/1495/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)
06 липня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Городівського О.А.
за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Миргород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 25.05.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №81146881, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 5000,00 гривень. 
Зазначає, що первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування коштів, тоді як відповідач порушив умови договору та не повернув кредит.
06.04.2026 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №06-04/26, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №81146881. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №81146881, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 21 200,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15850,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 350,00 грн. 
Крім того, 14.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №2230430, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 4600,00 гривень. 
Зазначає, що первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування коштів, тоді як відповідач порушив умови договору та не повернув кредит.
26.11.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №26-11/25, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2230430. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №2230430, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 29117,97 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4599,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9154,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 6163,98 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами 9200,00 грн. 
Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» в розмірі 50317,97 грн., яку позивач прохає суд стягнути із відповідача, а також прохає стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. 
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.05.2026 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с. 244).
Представник позивача у позовній заяві не заперечує розглянути справу за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення.
Інших заяв та клопотань по справі не надійшло.
Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі, розумності строку".
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що 25.05.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №81146881, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 5000,00 гривень. 
За умовами договору ТОВ «ЕКО ФІН» зобов`язалося надати ОСОБА_1 суму кредитних коштів, яка складає 5000,00 грн., строком на 365 днів, термін повернення кредиту 24.05.2026 (включно) року, під 365 % річних (пільгова процентна ставка) та 365 % річних (стандартна процентна ставка). (електронна справа) 
ТОВ «ЕКО ФІН» виконав своє грошове зобов`язання та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.
Вказана обставина підтверджується квитанцією №44815-34222-23204 про перерахування грошових коштів згідно договору №81146881 дата проведення платежу 25.05.2025, на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який указаний в кредитному договорі. (електронна справа).
06.04.2026 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №06-04/26 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників. (електронна справа) 
Відповідно до реєстру боржників до Договору №06-04/26 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 06.04.2026 від ТОВ «ЕКО ФІН» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 81146881 на загальну суму 20 850,00 грн. (електронна справа) 
Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №81146881 перед позивачем становить 21 200,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15850,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 350,00 грн. (електронна справа).
Крім того, 14.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №2230430 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до якого йому було надано кредит у розмірі 4600,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день. (електронна справа). 
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» №20251127-1849 від 27.11.2025, відповідачу перераховано 14.04.2025 на банківську картку № НОМЕР_2 , яка вказана в кредитному договорі, грошові кошти в розмірі 4600,00 грн. (електронна справа) Даний переказ здійснено на підставі Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № № НОМЕР_3 від 01.04.2024 укладеного між ТОВ «СЕДФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Пейтек», що підтверджується Витягом з нього. 
26.11.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-11/25, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. (електронна справа) 
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №26-11/25 від 26.11.2025 від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №2230430 на загальну суму 22 953,99  грн. (електронна справа) 
Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №2230430 перед позивачем становить 29117,97 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4599,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9154,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 6163,98 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами 9200,00 грн. (електронна справа)
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Позивач прохає стягнути з відповідача за кредитним договором №№2230430 заборгованість за пенею та/або штрафами в розмірі 9200,00 грн.
Разом з тим, відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною 1 статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18).
Згідно п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільногокодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався, наразі він триває.
У даній справі позивач просив стягнути з відповідача на його користь за кредитним договором №2230430 заборгованість за пенею та/або штрафами в розмірі 9200,00 грн.
Час виконання зобов`язання за договором від 14.04.2025 року сплив 09.04.2026 року.
Тобто позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та/або штрафами у період воєнного стану, запровадженого Указом Президента України.
Отже, законодавець на рівні акту цивільного законодавства (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню), такий обов`язок припиняється без його виконання.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за пенею та/або штрафами не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість:
за кредитним договором №81146881 від 25.05.2025 в сумі 21 200,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15850,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 350,00 грн.;
за кредитним договором №2230430 від 14.04.2025 в сумі 19 917,97 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4599,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9154,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 6163,98 грн.
Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 41 117,97 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (а.с. 8)
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2175,61 грн. (41 117,97 грн.*2662,40 грн./50317,97 грн.)
Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1,2,3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №18 від 07.04.2026 року на суму 16000,00 грн., Витяг з Акту № 32 про надання юридичної допомоги від 15.04.2026 року на суму 16000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Так, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Відтак, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов висновку відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №81146881 від 25.05.2025 в сумі 21 200  (двадцять одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15850,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 350,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №2230430 від 14.04.2025 року в сумі 19 917 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 97 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4599,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9154,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовленні розрахунку заборгованості) 6163,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 61 копійку. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, оф. 521; код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя	  	О.  А.  Городівський