РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
28 травня 2026 р.  Справа № 120/157/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області; Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області; Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про протиправну відмову відповідача, що полягає у неналежній оцінці фактичних обставин трудової діяльності позивача, що призвело до порушення права на отримання пільг, передбаченого ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині обчислення з 08.08.1990 по 01.11.1990 та з 02.09.2019 по 31.01.2022 стажу роботи у подвійному розмірі.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від представників відповідачів до суду надійшли відзиви на позов, в яких останні не визнають позовні вимоги. Звертають увагу, що до стажу в подвійному розмірі зараховано період роботи з 08.08.1990 по 01.11.1990, згідно ст. 60 Закону №1788, що становить - 05 місяців 18 днів. Вказують, що положення ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно відповідно до яких, починаючи з 01.01.2004 здійснюється обчислення стажу для призначення пенсії, не містять приписів щодо обчислення стажу в подвійному розмірі, зокрема і стажу роботи на посаді медичної сестри стаціонару (палатної) 14 відділення психіатричного в Комунальному некомерційному підприємстві “Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради”. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
03.10.2023 позивач звернулася до органів пенсійного фонду із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за вислугу років.
За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 10.10.2023 №023830018242 відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, передбаченого пунктом 2-1 -розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, в рішенні зазначено, що вік заявниці становить 50 років, страховий стаж склав 31 рік 9 місяців. Стаж по вислузі років станом на 11.10.2017 становить 19 років 11 місяців 9 днів.
Не погодившись з відмовою позивач звернулась до суду.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Закон № 1058-IV набрав чинності 01.01.2004. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).
З аналізу наведених норм вбачається, що особа має право на пільгове обчислення страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, лише за періоди роботи до 01.01.2004, а після 01.01.2004 пільговий порядок застосовується лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно з абзацом другим пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Статтею 6 Закону № 1788-XII встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
За правилами статті 60 Закону № 1788-XII (у редакції, чинній з 15.08.2003), робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Відмовляючи у зарахуванні у подвійному розмірі періоду роботи позивача з 02.09.2019 по 31.01.2022 на посаді медичної сестри стаціонару (палатної) 14 відділення психіатричного в Комунальному некомерційному підприємстві “Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради”, відповідач вказує, що вказана робота до 01.01.2004 зараховується як до пільгового, так і до страхового стажу у подвійному розмірі, а період роботи після 01.01.2004 у подвійному розмірі обчислюється тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Тож спірною є обставина правомірності висновку відповідача щодо незарахування періоду роботи позивача після 01.01.2004 (з 02.09.2019 по 31.01.2022) у подвійному розмірі, як це встановлено статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що безперечно впливає на право призначення пенсії за вислугу років.
На переконання суду такі дії відповідача є неправомірними, що доводиться наступним.
Абзацом сьомим статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Статтею 10 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога надається закладами з надання психіатричної допомоги всіх форм власності, а також лікарями-психіатрами за наявності ліцензії, отриманої відповідно до законодавства. Психіатрична допомога особам віком до 18 років у закладах з надання психіатричної допомоги надається окремо від повнолітніх осіб. Медичні працівники, інші фахівці для допуску до роботи з особами, які страждають на психічні розлади, повинні пройти спеціальну підготовку та підтвердити свою кваліфікацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Тобто, враховуючи найскладніші умови трудової діяльності, що провокують професійне «вигорання» в наведених вище закладах охорони здоров`я, законодавцем було передбачено спеціальну преференцію - подвійне зарахування стажу для призначення пенсії під час перебування на посадах медичного працівника в таких закладах.
Слід зазначити, що стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.
Таким чином, порівняльний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що Закон № 1058-IV не встановлює обмежень щодо застосування статті 60 Закону № 1788-XII при обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону № 1788-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017) є чинною на теперішній час і, до того ж, спеціальною у питаннях про зарахування стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та за вислугу років.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду її роботи з 02.09.2019 по 31.01.2022 на посаді медичної сестри стаціонару (палатної) 14 відділення психіатричного в Комунальному некомерційному підприємстві “Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради” в подвійному розмірі.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.10.2023 №023830018242 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до спеціального стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, у подвійному розмірі період роботи з 02.09.2019 по 31.01.2022 на посаді медичної сестри стаціонару (палатної) 14 відділення психіатричного в Комунальному некомерційному підприємстві “Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради”; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення їй пенсії за вислугу років від 03.10.2023.
При цьому, в позовних вимогах в частині зарахування стажу роботи з 08.08.1990 по 01.11.1990 року в подвійному розмірі слід відмовити, оскільки як вказує відповідач такий період роботи до стажу в подвійному розмірі зараховано.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, тому рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1073,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області від 10.10.2023 №023830018242 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, у подвійному розмірі період її роботи з 02.09.2019 по 31.01.2022 на посаді медичної сестри стаціонару (палатної) 14 відділення психіатричного в Комунальному некомерційному підприємстві “Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 03.10.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, код ЄДРПОУ 20632802)

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, код ЄДРПОУ 13322403)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович