Справа № 347/1021/26
Провадження № 2/347/836/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9057. Позивач зазначає, що перед укладенням договору відповідач був ознайомленим з його умовами, Правилами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту та іншими документами, розміщеними на офіційному вебсайті товариства, після чого підписала договір шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 2 000 грн. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку, зазначену відповідачем.
Разом з тим відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 27.03.2026, за розрахунком позивача, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить загальний розмір заборгованості 12 885,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 2 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 10 585,00 гривень, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 300,00 гривень.
Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 2 885,00гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 10 000,00 гривень.
Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 2 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 8 000,00 гривень; що разом становить 10 000,00 гривень.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
Представник відповідача, адвокат Стратій М. подав суду заперечення на позовну заяву та заяву із клопотанням про визнання відповідачем суми заборгованості в розмірі 3000 грн, яка складається із 2000 грн – тіла кредиту та 1000 – грн процентів за користуванням кредитом, проти якої не заперечує в задоволенні позову. Розгляд справи просить проводити в порядку письмового провадження без їх участі.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши оцінку доказам відповідно до вимог статей 76–81, 89 Цивільний процесуальний кодекс України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають частковому задоволенню.
Як убачається з наданих позивачем доказів, 20.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9057. Перед укладенням договору відповідач був ознайомленим з його умовами, Правилами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту та іншими документами, розміщеними на офіційному вебсайті товариства, після чого підписала договір шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Зі змісту вказаного договору, Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Таблиці споживчого кредиту (додаток № 3), а також Паспорта споживчого кредиту (додаток № 4) вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, порядком укладення електронного договору, розміром кредиту, процентною ставкою та іншими істотними умовами договору.
Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн. 
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (додаток № 6), довідкою про перерахування суми кредиту (додаток № 7).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом 27.03.2026, виникла заборгованість в загальному розмірі 12 885,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 2 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 10 585,00 гривень, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 300,00 гривень.
Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 2 885,00гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 10 000,00 гривень.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, зокрема Договір про відкриття кредитної лінії, Правила відкриття кредитної лінії та Таблицю споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту, квитанції про перерахування коштів, додаткові угоди, довідку про перерахування суми кредиту, розрахунок заборгованості, вимогу про дострокове повернення кредиту та докази її направлення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами і підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема з роздруківки Договору про відкриття кредитної лінії від 20.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9057 а.с.10-19.
Зі змісту зазначеного договору вбачається, що він разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки становить єдиний правочин, яким визначено всі істотні умови кредитування, зокрема суму кредиту, строк кредитування, порядок його повернення, розмір та порядок нарахування процентів, права та обов`язки сторін.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі, в тому числі у вигляді електронного документа, створеного та оформленого відповідно до вимог законодавства про електронні документи та електронну комерцію.
Згідно з положеннями статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту прийняття особою пропозиції (оферти) та його підписання електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що для підписання кредитного договору відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор С4804 шляхом введення якого відповідач підтвердив свою волю на укладення договору та прийняття його умов.
Суд враховує, що укладення договору в електронній формі передбачало вчинення відповідачем низки послідовних дій, зокрема проходження процедури реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, подання заявки на отримання кредиту, внесення персональних даних, зазначення реквізитів банківської картки, ознайомлення з умовами кредитування та підтвердження укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора. Вказані дії свідчать про усвідомлене волевиявлення відповідача щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.
Аналогічна правова позиція щодо належності укладення кредитних договорів в електронній формі та використання одноразового ідентифікатора як способу підписання електронного правочину викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти.
Судом установлено, що позивач свої договірні зобов`язання виконав належним чином та в повному обсязі. Так, відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії № 1397-9057 від 20.05.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 2 000 грн. 
Факт надання кредитних коштів підтверджується квитанцією про перерахування коштів фінансово-розрахунковою установою, довідкою про перерахування суми кредиту, а також іншими письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.
Відповідач в свою чергу визнає та не заперечує факту отримання ним суми кредиті в розмірі 2000 грн 
Водночас відповідач свої обов`язки щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
За змістом статей 530, 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його у строк, встановлений договором.
Судом також встановлено, що після отримання кредитних коштів відповідач не скористався правом на відмову від договору. Такі дії свідчать про визнання ним факту укладення кредитного договору та існування договірних правовідносин між сторонами.
Крім того, позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, однак зазначена вимога залишилася без виконання.
Згідно з наданим позивачем розрахунком станом 27.03.2026, за відповідачем виникла заборгованість в загальному розмірі 10 000 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 2 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 8000 гривень
Судом враховано, що споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог суду не подано.
Суд бере до уваги викладені представником відповідача, адвокатом Стратій М. обґрунтування в заперечення вимог суми нарахованої позивачем в розмірі 8000 грн за кристування кредитом , яка значно перевищує суму основного боргу - кредиту в розмірі 2000 грн, що є несправедливими умовами по відношенню до споживача. 
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, про часткове задоволення позовних вимог, саме в частиня стягнення із ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором №1397- 9057 від 20.05.2024 в загальному розмірі 3 000,00 грн., яка складається із - сума заборгованості за основною сумою боргу- 2000 грн.. та суми заборгованості за відсотками – 1000 грн .
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні даної позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Оскільки судом позав задоволено частково на суму 3000 грн, що становить 30 % від заявлених вимог, то з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам а саме в розмірі 798,72 грн 
На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та статтями 263–265, 268 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:
Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1397- 9057 від 20.05.2024 р., в розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) а також судовий збір у розмірі 798,72 грн (сімсот дев`яносто вісім гривень 72 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк