Справа № 629/3622/26
Провадження № 2/629/1617/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченко Н.В., за участю секретаря Олексенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до  ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є наймачем квартири за вищевказаною адресою. В даній квартирі окрім неї зареєстрований син ОСОБА_2 , в спірній квартирі не мешкає з січня 2020 року. Вказала, що в даній квартирі він не проживає тривалий час, комунальних послуг не сплачує, інших витрат по утриманню житла не приймає. В зв`язку з викладеним, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2026 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила що ОСОБА_3 є її сином, однак у спірній квартирі не проживає близько шести років. Вона має намір приватизувати квартиру, проте для цього необхідна участь відповідача, а без його згоди та участі здійснити приватизацію неможливо. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Представник Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання в якій просила розглядати справу за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
На ім`я ОСОБА_4 видано ордер на житлове приміщення №1148 від 20.06.1990 року, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 19.06.1990 року.
16.04.1993 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище – ОСОБА_6 . 
З довідки відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади №797 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Факт не проживання відповідача у квартирі підтверджується актами про непроживання соби за місцем реєстрації від 10.06.2024, 02.06.2025 та 10.03.2026 року, складеними у присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в яких зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2020 року фактично не проживає громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 не мешкає в квартирі близько 5 років, ще до війни виїхав, де він знаходиться невідомо. ОСОБА_10 сама проживає. Коли ОСОБА_11 оформляла субсидію, то вона також ходила разом з позивачкою, як свідок та підтверджувала, що її син з нею не проживає тривалий час. 
Судом встановлено, що позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання, членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації вже понад 6 років, житлове приміщення звільнив з власної волі, за комунальні послуги не сплачує, позивач не може скористатись правом на приватизацію житла, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача порушує майнові права позивача, а також враховуючи, що відсутній інший спосіб зняття відповідача з реєстрації, для захисту прав позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення виготовлено 23.06.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.1.

Суддя       Наталія ТКАЧЕНКО