Єдиний унікальний номер 205/11994/25
Номер провадження2/205/124/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді – Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання – Пєтіної К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ахматової-3», про визнання квартиронаймачем за договором найму,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 серпня 2025 року звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму замість попереднього наймача ОСОБА_3 , змінивши договір найму квартири АДРЕСА_1 на наймача ОСОБА_1 .
Позов мотивований тим, що 26 липня 1961 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_3 з родиною з 5-ти осіб було видано ордер № 4 на право заняття житлового приміщення – квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 травня 2023 року наймач ОСОБА_3 зареєстрований у спірному житловому приміщенні з 22 травня 1978 року та знятий з реєстрації 16 серпня 1983 року. На теперішній час у вказаній квартирі зареєстровані позивач та ОСОБА_2 (праонук). Договір найму житлового приміщення до цього часу укладено з ОСОБА_3 10 травня 2023 року позивач звернулась до Дніпровської міської ради із заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 31 серпня 2023 року позивачу відмовлено у підготовці проекту договору про зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення за вищевказаною адресою з тієї підстави, що ордер № 4 було видано ОСОБА_3 26 липня 1961 року, зареєстрованим останній значиться з 22 травня 1978 року. Відсутність реєстрації первинного наймача в період з 1961 року по 1978 рік не вказує на те, що він не проживав із родиною. Позивач вселилась до спірної квартири як член сім`ї наймача, зареєстрована у цій квартирі з 1975 року, а проживає в ній з 1961 року, що свідчить про набуття права користування квартирою, а отже й оформлення договору найму. 
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
13 травня 2026 року в судовому засіданні ухвалою, постановленою судом без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Позивач письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.
Представник відповідача виконавчого комітету Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.
Представник відповідача Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. У відзиві на позов не визнав, посилаючись на те, що оскільки право позивача на вселення, проживання та займаним житлом не заперечується, позивач зареєстрований у ньому, то право позивача на користування квартирою не порушене. Повноваження щодо прийняття рішень про укладення чи зміну умов договору найму жилого приміщення здійснює не міська рада.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.
Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ахматової-3» письмово просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 26 липня 1961 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих було видано ОСОБА_3 з родиною із 5 осіб ордер № 4 на право заняття житлового приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 22).
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 23).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 23 зворот.).
Згідно з відповіддю КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради № 6997 від 11 липня 2023 року житловий будинок АДРЕСА_3 , до якого увійшла квартира АДРЕСА_4 , зареєстрований (не на праві власності) ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1549 від 19 червня 2003 року; станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутні (а.с. 17).
Особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 12 травня 2023 року відкрито на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2740 від 02 травня 2023 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_3 (наймач, з 22 травня 1978 року, знято з реєстрації 16 серпня 1983 року), ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_2 (праонук) (а.с. 13).
10 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровської міської ради із заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 15).
Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 10/8-1315 від 21 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано: ОСОБА_3 з 22 травня 1978 року по 16 серпня 1983 року, ОСОБА_1 з 10 лютого 1975 року по теперішній час, та ОСОБА_2 з 02 квітня 1999 року по теперішній час (а.с. 12).
Листом № 3/16-6940 від 31 серпня 2023 року Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради ОСОБА_1 відмовлено у підготовці проекту договору про зміну умов договору найму, з підстави того, що ордер № 4, який дійсний протягом 10 днів, було видано ОСОБА_3 26 липня 1961 року, зареєстрованим останній у спірному приміщенні значиться з 22 травня 1978 року (а.с. 20).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.
Зважаючи на те, що квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Дніпра, то управління житловим фондом відповідно до ЖК України здійснюється Дніпровською міською радою.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло.
Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності – відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем – громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем – житлово-експлуатаційною організацією і наймачем – громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Договір найму в письмовій формі щодо користування спірною квартирою у вигляді єдиного документа не укладався. Разом з тим, не укладення його в такій формі не є підставою для висновку про його не укладення чи недійсність, при наявності доказів в підтвердження обставин користування квартирою (проживання, реєстрація, споживання комунальних послуг тощо).
Згідно положень частини першої та другої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.
Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 644/5190/18 (61-3002св19) від 22 грудня 2020 року.
Частиною 2 статті 810 ЦК України передбачено, що підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.
Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну.
Положеннями ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона – власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Відповідно до ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
У статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції передбачає кожній особі гарантії, крім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1986 року у справі «Gillow v. the U.K.»), так і на наймача (рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1999 року у справі «Larkos v. Cyprus»).
Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення ЄСПЛ від 27 травня 2004 року у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства».
«Житло» має самостійне поняття, яке не залежить від класифікації за національним законодавством. Питання про те, чи є конкретне приміщення «житлом», яке захищається пунктом 1 статті 8 Конвенції, залежатиме від фактичних обставин, а саме – існування достатнього та тривалого зв`язку з певним місцем. Суд також повторює, що стаття 8 Конвенції лише захищає право особи на повагу до її існуючого житла (Globa v. Ukraine № 15729/07 від 05липня 2012 року).
У пунктах 40-44 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» зазначено, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме – від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення ЄСПЛ у справі «Прокопович проти Росії»).
Приймаючи до уваги те, що наймач квартири ОСОБА_3 помер, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , має тривалі зв`язки із житлом, а також позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє право, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 61, 64-65, 106 ЖК УРСР, ст. ст. 29, 759, 810-811, 824 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-77, 81, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ: 38114671, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 16), виконавчого комітету Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ: 4052092, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75), Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ: 26510514, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75), треті особи: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ахматової-3» (код ЄДРПОУ: 43194041, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Віталія Білахіва, буд. 3), про визнання квартиронаймачем за договором найму – задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму замість попереднього наймача ОСОБА_3 , змінивши договір найму квартири АДРЕСА_1 на наймача ОСОБА_1 . 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова